Справа №442/1568/26 
Провадження №2/442/1034/2026 

ДОДАТКОВЕ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
у складі:
головуючої судді Курус Р.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву представника відповідача Громадської організації «Мрія» адвоката Тунського Андрія Романовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Коцан Руслан Мар`янович, до Громадської організації «Мрія» про усунення перешкод у користуванні власністю, -
з участю секретаря судового засідання – Верхоляка А.І.,
в с т а н о в и в :
27.02.2026 адвокат Коцан Р.М., від імені ОСОБА_1 , звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ГО «Мрія» про усунення перешкод у користуванні власністю 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.06.2026 прийнято відмову від позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Мрія» про усунення перешкод у користуванні власністю.
Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Коцан Руслан Мар`янович, до Громадської організації «Мрія» про усунення перешкод у користуванні власністю.
11 червня 2026 року від представника відповідача Громадської організації «Мрія» адвоката Тунського Андрія Романовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі
Ухвалою від 11.06.2026 заяву призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи на 15.06.2026 о 11.15 год. 
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У судове засідання сторони не з`явились, представником позивача подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат є неспівмірним розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову. 
Крім того, зазначає, що відповідачем подано квитанції про сплату витрат на правничу допомогу на суму 10000 грн і 4000 грн., проте, заявлено про стягнення 16000,00 грн., отже, не доведено понесення відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 160000 грн. 
Просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам та принципу співмірності і розумності. 
Крім цього, просять повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору при поданні позову. 
Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримує заяву про ухвалення додаткового рішення.
Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 442/1568/26, суд виходить з наступних міркувань. 
Так, 27.02.2026 адвокат Коцан Р.М., від імені ОСОБА_1 , звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ГО «Мрія» про усунення перешкод у користуванні власністю.
Ухвалою від 02.03.2026 провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання на 23.03.2026.
23.03.2026 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.
У підготовче судове засідання сторони не з`явились, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 23.04.2026.
У підготовчому судовому засіданні 23.04.2026 представник відповідача Ковальчин В.М. просив відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 11.05.2026.
11.05.2026 представником відповідача, адвокатом Тунським А.Р., подано відзив на позовну заяву, в якому представником відповідача зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн., які він просить стягнути з позивача.
У підготовчому судовому засіданні 11.05.2026 представник відповідача, адвокат Тунський А.Р., просив відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 08.06.2026.
05.06.2026 від представника позивача, адвоката Коцана Р.М., надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 подав заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі до початку розгляду справи по суті. 
Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо порядку та строку подання заяви про вирішення судом питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з актом про надання правової допомоги від 09.06.2026, адвокатом надані наступні послуги: консультація, ознайомлення з позовом, збирання доказів, підготовка відзиву, заяви про виклик свідків та участь представника відповідача у судовому засіданні, всього на суму 16000 грн. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача суду надано: договір про надання правничої допомоги від 05.05.2026 №13, акти про надання правової допомоги від 09.06.2026, платіжні інструкції №881 на суму 4000 грн. та №868 на суму 10000 грн., а всього на загальну суму 14000 грн. 
Водночас суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, і позивач відмовився від позову на стадії підготовчого судового засідання. 
З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, предмет спору, необхідність збору та подання до суду відповідачем документів та інформації, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 3000 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним ціні позову, складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.
Разом з тим, частиною 2 ст. 255 ЦПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Однак, в ухвалі про закриття провадження судом не вирішено питання про повернення позивачу судового збору. У поданій заяві позивач просить повернути йому 50% сплаченого судового збору. 
Згідно із загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічне за змістом положення міститься також в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 при зверненні з вищевказаним позовом до суду згідно квитанції № 2936-6716-0407-0749 від 27.02.2026 було сплачено судовий збір в сумі 1331,20 грн. (а.с. 18), та беручи до уваги, що позивач до початку розгляду справи по суті відмовився від позову та відмова позивача від позову прийнята судом, а відтак існують фактичні та правові підстави для повернення позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в  :
Заяву представника відповідача - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 442/1568/26 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Коцан Руслан Мар`янович, до Громадської організації «Мрія» про усунення перешкод у користуванні власністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Громадської організації «Мрія» (ЄДРПОУ 33968800, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк») витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду згідно з кваитанцією № 2936-6716-0407-0749 від 27.02.2026, а саме в розмірі 665,60 грн. 
У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 15.06.2026 року.
Головуюча-суддя Курус Р.І.