ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2026 р.  Справа № 911/2589/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.
при секретарі судового засідання Панченко К. О.

за участю представників учасників справи:
від позивача: Онопрієнко Ю. О. (адвокат - ордер серії АІ № 1472254 від 04.10.2023 р.);
від відповідача-1: Самарцев Я. Ю. (адвокат - довіреність б/н від 08.09.2025 р.);
від відповідача-2: Писаний Д. О. (адвокат - ордер серії АА № 1624916 від 17.09.2025 р.);
від третьої особи: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фрукти Світу", м. Бровари, Броварський район, Київська область
до:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Хай Маркет", м. Київ;
2) Фізичної особи - підприємця Суниці Ольги Олексіївни, м. Бровари, Броварський район, Київська область;
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Фізичної особи - підприємця Мельник Інни Володимирівни, м. Київ
про стягнення 2 014 572, 49 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Фрукти Світу" звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „Хай Маркет", ФОП Суниці О. О. про стягнення з ТОВ „Хай Маркет" 785 481, 29 грн збитків (упущена вигода), з ФОП Суниці О. О. 1 229 091, 20 грн збитків (упущена вигода).
Позовні вимоги обґрунтовані позивачем безпідставним володінням і користуванням відповідачами нерухомим майном - нежитловим приміщенням, що належало позивачу у спірний період.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.08.2025 р. відкрито провадження у справі № 911/2589/25 за позовом ТОВ „Фрукти Світу" до ТОВ „Хай Маркет", ФОП Суниці О. О. про стягнення 2 014 572, 49 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 24.09.2025 р. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - Фізичну особу - підприємця Мельник Інну Володимирівну.
09.09.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від відповідача-1 надійшов відзив б/н від 08.09.2025 р., у якому він просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
17.09.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від відповідача-2 надійшов відзив № 3 від 17.09.2025 р., у якому він просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
23.09.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 23.09.2025 р., що долучено судом до матеріалів справи.
24.09.2025 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 08.10.2025 р.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 22.10.2025 р. 
22.10.2025 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 12.11.2025 р.
12.11.2025 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 26.11.2025 р.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.12.2025 р. постановлено, що 26.11.2025 р. судове засідання у призначений судом час відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 12.11.2025 р. не відбулось у зв?язку із тимчасовою втратою працездатності судді і призначено проведення судового засідання із викликом та за участю представників учасників справи на 14.01.2026 р.
14.01.2026 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 28.01.2026 р.
28.01.2026 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 18.02.2026 р.
18.02.2026 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача-1 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Представник відповідача-2 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд повідомили.
За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із витягу № 335285062 від 12.06.2023 р. з Державного реєстру речових прав, інформаційної довідки № 442189070 від 04.09.2025 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у період з 06.06.2023 р. по 14.07.2025 р. за позивачем - ТОВ „Фрукти Світу" було зареєстровано право власності на об?єкт нерухомого майна, а саме на нежитлову будівлю з реєстраційним номером нерухомого майна 2367120132106, загальною площею 273, 9 кв. м., що розташована за адресою: вул. Короленка, 54, м. Бровари, Броварський район, Київська область.

Листом від 12.06.2023 р. № 1, який був направлений ФОП Мельник І. В. 16.06.2023 відповідно до опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку "Укрпошти" від 16.06.2024, позивач повідомляв ФОП Мельник І. В., що остання безпідставно користується нежитловим приміщенням загальною площею 273, 9 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд. 54, реєстраційний номер нерухомого майна 2367120132106, а саме частиною вказаного приміщення площею 144, 94 кв.м., що створює перешкоди позивачу як власнику в користуванні цим приміщенням. Також вказаним листом від 12.06.2023 р. № 1 позивач пропонував ФОП Мельник І. В. укласти договір оренди вказаного нерухомого майна.
Листом від 26.06.2023 р. №4, який був направлений ФОП Мельник І. В. 26.06.2023 відповідно до опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку "Укрпошти" від 26.06.2024, позивач повторно повідомляв ФОП Мельник І. В., що остання безпідставно користується нежитловим приміщенням загальною площею 273, 9 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд. 54, реєстраційний номер нерухомого майна 2367120132106, а саме частиною вказаного приміщення площею 144, 94 кв.м., що створює перешкоди позивачу як власнику в користуванні цим приміщенням. Також вказаним листом від 26.06.2023 №4 позивач повторно пропонував ФОП Мельник І. В. укласти договір оренди вказаного нерухомого майна.
Проте ФОП Мельник І. В. відповіді на вказані листи позивача від 12.06.2023 №1 та від 26.06.2023 №4 позивачу не надала та договір оренди між позивачем та ФОП Мельник І. В. вищезазначеного нерухомого майна з реєстраційним номером 2367120132106 чи його частини укладений не був.
Станом на 23.05.2024 р. фактичне користування вищевказаними нежитловим приміщенням, власником якого є позивач, а саме нежитловим приміщенням загальною площею 273, 9 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54, здійснював вже ТОВ „Хай Маркет". 
Рішенням Господарського суду Київської області від 23.05.2024 р. у справі № 910/12392/23 за позовом ТОВ "Фрукти Світу" до 1. ФОП Мельник І. В. та 2. ТОВ "Хай Маркет" про усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями вирішено позовні вимоги ТОВ "Фрукти Світу" до ТОВ "Хай Маркет" про усунення перешкод в користуванні частиною нежитлового приміщення, площею 144,94 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54, та нежитловим приміщенням, площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А, шляхом зобов`язання ТОВ "Хай Маркет" звільнити зазначені нежитлові приміщення - задовольнити; Зобов`язати ТОВ "Хай Маркет" звільнити зайняту ним частину нежитлового приміщення, площею 144,94 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд.54 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2367120132106); Зобов`язати ТОВ "Хай Маркет" звільнити зайняте ним нежитлове приміщення, площею 1089 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, буд.16-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 517109732106); тощо.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 р. рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2024 р. у справі № 910/12392/23 залишено без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 75 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені рішенням Рішенням Господарського суду Київської області від 23.05.2024 р. у справі № 910/12392/23 за позовом ТОВ "Фрукти Світу" до 1. ФОП Мельник І. В. та 2. ТОВ "Хай Маркет" про усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями.
Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є неспростованими, доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, позивач у своїй позовній зазначає, що надані ним докази беззаперечно підтверджують факт здійснення відповідачем-1 систематичної торгівельної діяльності Аптеки «Медея» у м. Бровари по вул. Чорних Запорожців, буд. 54 шляхом зайняття та протиправного безпідставного утримання належного позивачу приміщення без згоди останнього, у період, принаймні, з 04.10.2023 по 26.06.2024.
В період апеляційного оскарження ТОВ «Хай Маркет» рішення Господарського суду Київської області у справі № 910/12392/23 від 23.05.2024 (повний текст складено та підписано 09.07.2024), позивачу на початку липня 2024 року стало відомо, що у його приміщенні у м. Бровари, вул.Чорних Запорожців, буд. 54 вже незаконно та протиправно перебуває та здійснює господарську діяльність інша особа ФОП Суниця Ольга Олексіївна.
Наведені ним докази, на думку позивача, беззаперечно підтверджують факт здійснення відповідачем-2 систематичної торгівельної діяльності Аптеки «Медея» у м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54 шляхом зайняття та протиправного безпідставного утримання належного позивачу приміщення без згоди останнього, у період, принаймні, з 05.07.2024 по 27.05.2025.
При цьому, позивачем невідкладно було надіслано на адресу ФОП Суниця О.О. листа від 06.07.2025 № 06 у якому позивач повідомив, що саме він є власником приміщення у м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54 та зазначав про безпідставність використання майна відповідачкою-2, просив укласти з ним договір оренди за звичайною ринковою ціною або звільнити приміщення.
З аналогічним за змістом листом та вимогами надати документи в підтвердження законності перебування у належному позивачу приміщенні у м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, буд. 54 та ведення господарської діяльності ФОП Суницею О.О., позивач звертався 26.07.2024 до відповідачки-2. Також, позивач з наведеними вимогами повторно звертався до відповідачки-2 ще з листом № 05 від 09.05.2025 р.
В ході здійснення виконавчих дій щодо виконання рішення суду у справі №910/12392/24, за участю державного виконавця 31.05.2025 вдалося звільнити належне позивачу приміщення у м. Бровари по вул. Чорних Запорожців, буд. 54 від будь-яких осіб шляхом заміни замків. 
Згідно з матеріалами Виконавчого провадження № 77962887 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 910/12392/23 від 26.03.2025, відкритого 01.05.2025, встановлено, що ТОВ «Хай Маркет» у добровільному порядку виконало рішення суду та повернуло майно за Актом від 01.07.2024. Також, матеріали виконавчого провадження містять Акт від 08.05.2024 про передачу ФОП Мельник І.В. в суборенду ФОП Суниці О.О. приміщення у м. Бровари по вул. Чорних Запорожців, 54 (стара назва Короленка, 54) на торгову площу 144, 94 кв.м.
За Актом державного виконавця від 27.05.2025 зафіксовано звільнення належного позивачу приміщення від сторонніх осіб.
Таким чином, згідно з позицією позивача у період з набуття позивачем права власності на майно 06.06.2023 і до остаточного звільнення майна 31.05.2025, частину належного позивачу нежитлового приміщення у м. Бровари по вул. Чорних Запорожців, буд. 54 (стара назва Короленка, буд. 54) займали незаконні орендарі, а саме відповідач -1 площу 144, 94 кв.м, що встановлено рішенням суду у справі № 910/12392/23, та відповідач-2 площу 144, 94 кв.м., що відбувалось в період після винесення рішення у справі № 910/12392/23 і до його виконання. Відповідне незаконне користування належним позивачу приміщенням спочатку відповідачем-1, потім відповідачем-2 тривало майже 2 роки і за цей час позивачу завдано значних збитків у вигляді неодержаних орендних платежів, які позивач міг би одержати у разі можливості вільно і безперешкодного використання належного йому майна.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідачів збитки, а саме з ТОВ „Хай Маркет" 785 481, 29 грн збитків у формі неотриманої плати за користування майном за період з 07.12.2023 р. по 01.07.2024 р., з ФОП Суниці О. О. 1 229 091, 20 грн збитків у формі неотриманої плати за користування майном за період з 09.07.2024 р. по 27.05.2025 р.
З приводу вказаних позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
2. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
3. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ст. 1166 цього ж кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно з ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
2. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Частиною 1 ст. 225 цього ж кодексу передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: 
вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; 
додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; 
неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; 
матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
2. Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди та стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків.
Згідно з ст. 623 цього ж кодексу боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
2. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
3. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.
4. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 30.09.2021 р. у справі № 922/3928/20 зазначив:
49. Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяних збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків.
50. Натомість боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (стаття 614 ЦК України).
51. За змістом пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України, частини другої статті 224 ГК України, частини першої статті 225 ГК України до складу збитків у вигляді упущеної вигоди входять: 1) неотриманні стороною доходи, які вона могла б реально отримати за звичайних обставин якби її право не було порушено; 2) доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною; 3) неодержаний прибуток, на який сторона, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.
52. Отже згідно наведених норм упущеною вигодою є неодержаний (не отриманий) дохід, який кредитор міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено, а боржник додержувався правил здійснення господарської діяльності.
53. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це розрахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання певних грошових сум, якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.
54. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
55. Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.
56. Крім того, позивач (кредитор) має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).
57. Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18)).
58. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).
59. Окрім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).
60. Ураховуючи наведене, пред`явлення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, визначених статтею 22 ЦК України, статтями 224, 225 ГК України, покладає на кредитора (позивача), обов`язок довести: 1) протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків (боржника), 2) наявність збитків, їх розмір, в числі рахунку реальну можливість отримання ним таких збитків, 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, а також 4) вжитті ним заходи для отримання заявлених збитків, тоді як відповідач - має довести відсутність своєї вини у заподіянні заявлених до стягнення з нього збитків.
61. Водночас суд звертає увагу, що за змістом частини першої статті 42, частини першої статті 44 ГК України будь-яка підприємницька діяльність суб`єктів господарювання здійснюється на підставі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику. Тому суб`єкти господарювання повинні враховувати наявність таких ризиків та усвідомлювати наслідки вчинюваних ними дій, а суди, розглядаючи справи, предметом яких є стягнення упущеної вигоди, повинні встановити чи є наслідки, на які посилається позивач, упущеною вигодою чи такі наслідки є результатом власних комерційних прорахунків суб`єкта господарювання (висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 908/2261/17).
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних достатніх, належних та допустимих доказів, що б підтверджували наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, а саме факт заподіяння відповідачами вказаних збитків позивачу у заявлений період (реальну можливість одержання відповідного доходу); самі збитки та їх заявлений розмір; наявність вини відповідачів у заподіянні збитків позивачу (неодержанні доходу); наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів і заявленими збитками (неодержаним доходом) позивача.
Докази, додані позивачем до позовної заяви при зверненні в суд та надані ним у процесі розгляду справи і наявні у матеріалах справи, а саме договір оренди нежитлового приміщення від 09.06.2025 р., укладений між ТОВ „Фрукти Світу" та ТОВ „Нью Віта Груп", та додатки і додаткові угоди до нього, договір оренди нерухомого майна від 01.02.2025 р., укладений між ТОВ „Фрукти Світу" та ТОВ „Аптеки Запоріжжя", та додатки і додаткові угоди до нього, не є належними та достатніми доказами, що підтверджують вищевказані заявлені збитки позивача, та достовірно не підтверджують реальну можливість отримання вказаних доходів та їх розмір від надання в оренду саме спірного нежитлового приміщення, тощо.
Оскільки, враховуючи те, що як було встановлено судом у процесі розгляду справи, недоведеними є факти заподіяння відповідачами вказаних збитків позивачу, їх розмір, наявність вини відповідачів у заподіянні збитків позивачу, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів і заявленими збитками позивача, то у суду відсутні правові підстави для застосування такої міри відповідальності до відповідачів, як стягнення збитків, через відсутність всього складу цивільного (господарського) правопорушення, а тому позовна вимога позивача про стягнення із відповідачів 2 014 572, 49 грн грн збитків, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. 
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.
2. Судові витрати покласти на позивача.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано
11 травня 2026 р.