Справа № 638/17669/25
Провадження № 2/638/2917/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року     м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М., 
за участю секретаря судового засідання Шут Д.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
ТОВ "ФК Єврокредит" звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 135931,24 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 листопада 2019 року між АТ «Мегабанк» та  ОСОБА_1  укладено договір № TDB.2019.0991.2381 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, у відповідності до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору  ОСОБА_1  зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом.
У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань,  ОСОБА_1  зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 03 вересня 2024 року  ОСОБА_1  має заборгованість в розмірі 135 931,24 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 49 824,61 грн; заборгованість за простроченими відсотками 86 106,63 грн.
03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» було укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право грошової вимоги, зокрема, до боржника  ОСОБА_1 
27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право грошової вимоги, зокрема до боржника  ОСОБА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
13 березня 2026 року до суду від представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що Позиваем зазначено в позові, що «Згідно з п. 1.1 Кредитного договору, цей договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «Мегабанк». Між тим до позову додано лише Договір № TDB.2019.0991.2381 від 20.11.2019 року без додатку у вигляді Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank. Самий Договір, який Позивач називає «Кредитний договір» є договором про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, що слідує не тільки з його назви, але і з його змісту, тобто це по суті не виключно та не першочергово кредитний договір. В цьому договорі викладено його суттєві умови, в тому числі строк кредитування – до 19 листопада 2020 року. Також зазначає, що строк кредитування закінчився 19 листопада 2020 року, у зв`язку з чим у позикодавця виникло право нарахування процентів за договором тільки у межах строку його дії - до 19 листопада 2020 року. Таким чином, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 20 листопада 2020 року відсутні. Також вказує, що первісний кредитор надав кредит позичальнику за договором, однак доказів такого не надав. Крім того, вказує, що надана позивачем у цій справі виписка не відповідає вимогам законодавства, про що зазначено вище. Відповідач не знає точної суми кредиту, яку він отримав, адже минуло багато років і Договір передбачає можливість отримувати кредитні кошти будь якими траншами та повертати в межах кінцевого строку – до 19 листопада 2020 року. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. 
Відповідач  ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2  в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання була повідомлялись.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 20 листопада 2019 року між АТ «Мегабанк» та  ОСОБА_1  було укладено договір № TDB.2019.0991.2381 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Вказаний договір підписано особисто представником АТ «Мегабанк» та Верба - Роменська Т.П.
Згідно п. 1.1 договору Банк відкриває Клієнту: поточний рахунок № НОМЕР_1 (далі - Картковий рахунок-1) в гривні на підставі отриманої від клієнта Заяви-анкети встановленого зразка, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи (далі- Картка), Картковий рахунок -1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою.
Згідно п. 2 вказаного договору максимальний ліміт кредитної лінії - 200000 грн; Пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах - до 60 днів; Процентна ставка за користування доступним лімітом кредитної лінії по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах у пільговий період з дати першого зняття коштів (фіксована) - 0,0001%; Процентна ставка за користування Доступним лімітом кредитної лінії по операціям, які здійснені в торгово-сервісних .мережах (фіксована) - 56%; Процентна ставка за користування доступним лімітом кредитної лінії по операціям зняття готівки в термінальних пристроях - POS-термінал, банкомат (фіксована) - 56; кінцевий строк до якого має бути сплачена заборгованість за доступним кредитом кредитної лінії у повному обсяці - 19 листопада 2020 року.
Пунктом 2.5 договору визначено, що 5 розмір доступного ліміту кредитної лінії може бути змінений (збільшений та/або зменшений) в межах Максимального ліміту кредитної лінії, у порядку передбаченому Правилами.
Також, відповідачкою було підписано Додаток 1 до Договору № TDB.2019.0991.2381, який містить інформацію про тарифний пакет todobank, а також паспорт споживчого кредиту 
АТ "Мегабанк" виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу поточні рахунки, видавши платіжну картку та здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах ліміту кредитної лінії, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідача.
З виписки по особовому рахунку відповідача 03.12.2022 по 03.09.2024 вбачається, що остання користувалась кредитними коштами за вказаний період.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № TDB.2019.0991.2381 від 20 листопада 2019 року, складеною уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк», станом на 03 вересня 2024 року у  ОСОБА_1  наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 135 931,24 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 49 824,61 грн; заборгованість за простроченими відсотками 86 106,63 грн. 
Відповідно до протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260, 09 липня 2024 року реалізовано належний АТ «МЕГАБАНК» лот - пул активів - право вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особам, дебіторська заборгованість фізичних осіб та майнові права за дебіторською заборгованістю у кількості 20054 од. Переможцем торгів визнано ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» (а.с. 16).
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а.с. 21 ).
Відповідно до п. 1 Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі за договорами про надання кредиту(овердрафту)) , з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, з гідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошті у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Заборгованість за основними Договорами, вказаними у Додатку №2 до цього Договору, погашена в повному обсязі до укладення цього договору та відповідно права вимог за такими договорами не відступаються у зв`язку з їх припиненням.
Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
03 вересня 2024 року між АТ «МЕГАБАНК» (банк) та ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» (новий кредитор) укладено договір факторингу №GL1N426240, відповідно до п.1 якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб.
Згідно витягу з додатку №1 до договору № GL1N426240, до ТОВ «Мустанг Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором TDB.2020.0991.325 від 23 січня 2020 року у сумі 38 490,30 грн, у тому числі: 9 999,17 грн – заборгованості за кредитом; 28 491,13 грн – заборгованості за відсотками.
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку № 1 (п. 2 Договору № 1/12.
31 липня 2024 року ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» сплачено 23 425 777 грн.
У п. 4 Договору № 1/12, з урахуванням змін, внесених у цей пункт Додатковою угодою №1 від 23 травня 2025 року, Сторони узгодили ціну Договору та строки здійснення розрахунків за Договором. Зокрема, відповідно до Додаткової угоди № 1 від 23 травня 2025 року п. 4 було викладено в редакції:
«Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 22 730 000,00 грн, надалі за текстом - Ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором шляхом безготівкового перерахування коштів на будь-який з рахунків Первісного кредитора в банківських установах за реквізитами, що зазначені у цьому Договорі. Оплата здійснюється з розстроченням платежу наступними частинами: 1) В строк до 31 грудня 2024 року включно має бути сплачений аванс в сумі 8 030 000 грн; 2) В строк до 31 серпня 2025 року включно має бути сплачений залишок суми в розмірі 14 700 000 грн». 
Пунктом 14 Договору № 1/12 визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін.
27 грудня 2024 року на виконання умов договору ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» сплачено Аванс за Договором № 1/12 у розмірі 8 030 000 грн.
Як вбачається з копії витягу з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, від ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перейшло до ТОВ «ФК Єврокредит» право вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2019.0991.2381 від 20 листопада 2019 року.
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «ФК Єврокредит» до суду за захистом своїх прав.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене, зокрема, на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд звертає увагу, що ТОВ «ФК Єврокредит» у встановленому законом порядку набуло право вимог до відповідача, оскільки договори факторингу не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, укладені між фінансовими установами та позивачем договори факторингу є належними доказами переходу прав вимог до боржника за кредитним договором.
Інші доводи представника відповідача висновків суду не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При зверненні до суду з цим позовом ТОВ «ФК Єврокредит» сплачено 2422,40 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, укладений між АО «Альянс ДЛС» та ТОВ «ФК Єврокредит», відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору правничу допомогу у відповідності до завдання Клієнта, а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги та сплатити Винагороду.
Відповідно до п. 3.2 Договору сума гонорару за надання послуг по стягненню Заборгованості з Боржників визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг, зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається Об`єднанням в Акті приймання-передачі наданих послуг.
Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12121037 від 14 серпня 2025 року, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, Клієнт отримав наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу 1 Боржника вартістю 1200 грн.; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості 10000 грн. Вказані в цьому Акті послуги з правничої допомоги прийняті Клієнтом у повному обсязі, без зауважень.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги, акту наданих послуг, ордеру, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю позивачем понесено витрати на професійну правову допомогу в загальному розмірі 11200 грн.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ «ФК Єврокредит» до відшкодування витрат на надання йому правової допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, розмір частки задоволених позовних вимог, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" заборгованість у розмірі 135 931 (сто тридцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн 24 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" (ЄДРПОУ  40932411, адреса: м. м. Харків, вул. Архітекторів 30, кв. 76).
Відповідач:  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_2 , адреса:  АДРЕСА_1 ).

Суддя Л.М. Рибальченко