Єдиний унікальний номер 725/3345/26 
Номер провадження 3/725/689/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2026 року Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Піхало Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу, яка надiйшла вiд Чернівецької митниці про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Чернівецька область, місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 19.02.2018 виданий уповноваженим органом 7314, за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, 24.02.2026 року о 17 годині 46 хвилин в зону митного контролю на територію пункту пропуску «Дяківці-Раковець» митного поста «Дяківці» Чернівецької митниці в`їхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України до Великобританії в приватних справах. 
Громадянин України ОСОБА_1 самостійно обрав смугу руху для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України. 
Згідно ч. 5 ст.366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. 
Згідно ч.6 ст.366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.
При візуальному огляді гр. України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього особистих речей та посилок (картонні коробки, валізи), які знаходились у вантажному приміщенні вказаного транспортного засобу. 
Під час здійснення митного контролю, а саме поглибленого догляду автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було виявлено не заявлений, не пред`явлений до митного контролю та прихований від митного контролю мотоцикл марки «Ява-350», державний номер НОМЕР_3 , 1963 р.в., який знаходився у вантажному приміщенні автомобіля, на дні підлоги, замотаний в покривало, обклеєний клейкою стрічкою, під картонними коробками та валізами. 
Доступ та виїмка стали можливими після відкриття задніх дверей автомобіля, виймання картонних коробок та валіз, розрізання клейкої стрічки та розмотування покривала.
Громадянин України ОСОБА_1 митний контроль пройшов та виявлений мотоцикл не визнав своєю власністю. 
Таким чином гр. України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів та засобів, що утруднюють їх виявлення.
На думку митниці, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів та засобів, що утруднюють їх виявлення.
В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, в його інтересах діяв адвокат Бідашко О.В., який через канцелярію суду подавав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. При цьому, зазначав, що митним органом не було встановлено факту переміщення товару з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не піддавався будь-яким змінам із вказаною метою та не було пристосовано його конструктивні ємності. Також, зазначав, що працівниками митниці не встановлено факту переміщення одного товару під виглядом іншого, що передбачає зміну зовнішніх ознак, форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток.
Крім того, звертав увагу суду на те, що вилучений митним органом мотоцикл марки «ЯВА-350», д.н.з. « НОМЕР_3 », 1963 р.в., який є габаритним й у цілісному стані, а отже його неможливо приховати при перевезенні мікроавтобусом, був виявлений на підлозі вантажного приміщення транспортного засобу у вільному доступі та без ускладнень його виявлення. Зазначав, що митний орган у складених і наданих суду документах взагалі не вказав спосіб приховування переміщуваних товарів, який є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Отже, вважає, що всі вищезазначені обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність висновків (обвинувачення) митного органу, відсутність у ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил передбаченого ч.1 ст.483 МК України та факту приховування мотоциклу від митного контролю, оскільки він знаходився у вантажному відсіку транспортного засобу у вільному доступі до нього, без зміни зовнішніх ознак. На підставі вище викладеного, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що в діях громадянина України ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України та з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).
Так, за змістом ст.ст.458,487 МК України, ст.ст.9-11КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.
Частиною першою ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості.
Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06. 2005 року № «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.»
Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.
Відповідно до положень ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
З наведеного слідує, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.
Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Тобто, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
У свою чергу, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, наведених у диспозиції ч.1 ст.483 МК України, зокрема: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників); з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів; шляхом надання одним товарам вигляду інших; поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно зУКТ ЗЕДта його митної вартості.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Отже, факт приховування товарів від митного контролю має принципове значення для правильного вирішення справи. Саме ці обставини підлягають доказуванню у даній справі, проте матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б безсумнівно встановлювали вказані факти, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Як вбачається із протоколу про порушення митних правил та обставин даної справи, у даному провадженні встановлено, що під час поглибленого огляду автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було виявлено не заявлений, не пред`явлений до митного контролю та прихований від митного контролю мотоцикл марки «Ява-350», державний номер НОМЕР_3 , 1963 р.в., який знаходився у вантажному приміщенні автомобіля, на дні підлоги, замотаний в покривало, обклеєний клейкою стрічкою, під картонними коробками та валізами. 
Доступ та виїмка стали можливими після відкриття задніх дверей автомобіля, виймання картонних коробок та валіз, розрізання клейкої стрічки та розмотування покривала, що на думку митного органу, не дозволяло ідентифікувати вміст пакунків та ускладнювало виявлення останніх.
Поряд з цим, як вбачається з фототаблиці, долученої до протоколу про порушення митних, мотоцикл марки є габаритним й у цілісному стані, а отже його неможливо приховати при перевезенні мікроавтобусом, та який був виявлений на підлозі вантажного приміщення транспортного засобу у вільному доступі та без ускладнень його виявлення.
Вкриття мотоцикла покривалом та обмотування клейкою стрічкою для убезпечення пошкодження (подряпин) при транспортуванні і від інших перевозимих речей у межах типового розміщення вантажу не свідчить про утруднення його виявлення (приховування). 
Власне, мотоцикл був безперешкодно ідентифікований, встановлено найменування й інші характеристики необхідні для митних формальностей.
Відтак, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, так як Чернівецькою митницею Держмитслужби не надано жодних належних та допустимих доказів, які б стверджувати про вчинення ОСОБА_1 дій з відповідним умислом, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.
При цьому, суд погоджується із стороною захисту, що жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваного мотоциклу не використовував, та доступ до мотоциклу не був утруднений, а такі був у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів, а отже, був у вільному доступі, і його виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів, а той факт, що доступ та виїмка стали можливими після відкриття задніх дверей автомобіля, виймання картонних коробок та валіз, розрізання клейкої стрічки та розмотування покривала, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався його приховати, або стверджувати, що доступ до речей був утруднений.
Таким чином, під час розгляду даної справи, судом не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У розумінні Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.
Враховуючи наведене, а також принцип презумпції невинуватості, на думку суду, обов`язок доказування обставин, викладених у протоколі покладається саме на митний орган. У той час, докази долучені митним органом на підтвердження вини ОСОБА_1 не доводять факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, оцінивши надані сторонами по справі доказами щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд вважає, що викладені у протоколі про порушення митних правил №0156/UA408000/2026 обставини не знайшли свого підтвердження та спростовуються доказами, які у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу.
Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, вважаю, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил гр. ОСОБА_1 , слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Керуючись ст.ст. 527,528,529, ч. 1 ст. 483 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247,283 - 285,287 - 291,294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483МК України.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0156/UA408000/2026 від 24.02.2026 року, мотоцикл, іноземного виробництва, марки «Ява-350», державний номер НОМЕР_3 , 1963 р.в., двигун № НОМЕР_4 , рама № НОМЕР_5 , тип двигуна – бензин, червоного кольору, а також в наявності свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 - 1 шт.- повернути ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців       Піхало Н.В.