Справа № 761/51659/25
Провадження № 3/761/595/2026
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря судового засідання Степанюк К.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Дмитренко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, 
у с т а н о в и в :
гр. ОСОБА_1 28.11.2025, приблизно о 02 год. 47 хв., керуючи колісним електричним транспортним засобом «JET 210062», рухався вулицею В. Чорновола у м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку гр. ОСОБА_1 відмовився. 
Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.
У судове засідання гр. ОСОБА_1 не прибув.
Захисник Дмитренко О.О. просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисного складу інкримінованого йому адміністративного проступку, оскільки наполягала, що матеріалами справи не доведено, що гр. ОСОБА_1 керував електричним самокатом з ознаками алкогольного сп`яніння, тому відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Захисник також зазначила, що долучений до протоколу відеозапис з бодікамер працівників поліції має суттєві недоліки, зокрема, на ньому не зафіксований момент зупинки працівниками поліції гр. ОСОБА_1 , такий відеозапис не є безперервним, що, на думку захисника, свідчить про упередженість дій працівників поліції, тому захисник наполягала на недоведеності у діях її підзахисного складу інкримінованого правопорушення.
Крім того, захисник просила врахувати, що ОСОБА_1 керував електричним самокатом, який відповідно до вимог Правил дорожнього руху України не є транспортним засобом, у зв`язку з цим акцентувала, що ОСОБА_1 не є водієм транспортного засобу у розумінні ПДР, тому просила не застосовувати до останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суддя, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 28.11.2025 серії ЕПР1 № 525824, який складений уповноваженою особою, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції №474393, інші, долучені документи, дійшов висновку про таке.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Вказаний пункт ПДР передбачає, що водій повинен на вимогу працівника правоохоронного органу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
У силу положень ст.130 КУпАП відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад зазначеного правопорушення.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2023 (справа № 127/5920/22) використання електросамокату чи іншого подібного засобу (електромопеда, моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. 
Отже, будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.
З викладеного витікає, що водієм вважається особа, яка, зокрема, керує транспортним засобом, що приводиться у рух за допомогою двигуна, отже гр. ОСОБА_1 є водієм.
Крім того, суддя бере до уваги, що відповідно до долучених до протоколу документів, ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.12.2015.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом тощо.
Як вбачається з долученого до матеріалів відеозапису з нагрудної камери інспектора УПП у м. Києві № 474393, під час зупинки водія ОСОБА_1 у працівників поліції виникла обґрунтована підозра щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього був стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Однак напропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився. 
Беручи до уваги наведені вище обставини, суддя дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У силу положень ст.130 КУпАП відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад зазначеного правопорушення.
На підставі викладеного суддя критичного ставиться до наданих захисником пояснень, оскільки вони спростовані долученими до протоколу доказами, які свідчать про свідому відмову водія  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що вказаними вище діями  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суддя при накладенні стягнення відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані сп`яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника.
У силу п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору.
Отже, гр.  ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 268, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :
гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч