Справа № 545/4804/25
2-др/530/8/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.06.2026 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., при секретарі Стрілець Л.Г. розглянувши в судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Бердніченко Оксани Павлівни про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія “Гелексі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-
в с т а н о в и в:
04.06.2026 рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області у цивільній справі 545/4804/25 в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія “Гелексі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовлено. 
При винесенні рішення 04.06.2026 року не було вирішено питання про стягнення судових витрат на правову допомогу та представник відповідача по справі ОСОБА_2 подала заяву до суду та прохала стягнути судові витрати на правову допомогу. Також адвокат зазначає, що з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог просить стягнути з позивача на користь відповідача 10000 грн 00 коп.
Згідно з ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). 
Враховуючи заяву представника відповідача адвоката Бердніченко О.П. про винесення додаткового рішення, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного : відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, також в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Суд зазначає, що до заяви від 09.06.2026 року представником відповідача адвокатом Бердніченко О.П. надано розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначає, вартість наданих послуг та вказує, що витрати клієнта на правничу допомогу склали 12202,66 грн (а.с.120) та надає квитанцію про сплату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 10000 гривень (а.с. 122).
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). І хоча чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката , то за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі але все ж таки до уваги береться принцип співмірності . А беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Також Верховний Суд роз`яснив, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. (Постанова КГС ВС від 09.07.2019 року у справі №923/726/18).
 
При вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу судом також взято до уваги постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №905/493/22, в якій Касаційний господарський суд нагадав сталу позицію ВС в інших справах про те, що прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. 
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд зазначає, що сума попереднього (орієнтовного) розрахунку які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи за правничу допомогу була зазначена стороною позивача разом із поданням позову, ніяких заперечень стосовно такого розрахунку від сторони відповідача під час розгляду справи не надходило. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково та враховуючи складність справи - то суд приходить до висновку що розмір витрат на правничу правову допомогу є співмірним.
Тому суд зазначає, що судові витрати на професійну правничу допомогу складають 10000,00 грн. та підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія “Гелексі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з ТОВ «ФК «Гелексі» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги. 

Суддя	О.  В.  Ситник