Справа № 127/7513/26 
Провадження № 3/127/1565/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №606368 від 04.03.2026 року, 04 березня 2026 року о 20 год. 36 хв. у м. Вінниці по вул. Левка Лук`яненка, 139А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, та на законну вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Вказана подія безперервно фіксувалася за допомогою портативних нагрудних відеореєстраторів працівників поліції № 473353, № 473369.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції/
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали, просили провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а перебував у ньому як пасажир.
Представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подано клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, показання свідка та працівників поліції, дослідивши письмові докази та відеозаписи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
— протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №606368 від 04.03.2026 року;
— рапортом працівника поліції;
— поясненнями свідка ОСОБА_2 ;
— відеозаписами з портативних відеореєстраторів №473353 та №473369;
— відеозаписом з камер зовнішнього спостереження АЗС;
— направленням на проходження огляду на стан сп`яніння;
— показаннями працівників поліції, допитаних у судовому засіданні.
Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 надав послідовні, логічні та узгоджені між собою показання щодо обставин виявлення ОСОБА_1 , наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні також підтвердив обставини дорожньо-транспортної пригоди, пояснивши, що бачив транспортний засіб HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_2 після наїзду на острівець безпеки та подальшу поведінку осіб, які перебували у транспортному засобі.
Крім того, судом було досліджено відеозапис з камер зовнішнього спостереження АЗС, наданий працівником автозаправної станції, з якого встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_2 .
Зазначений відеозапис узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_2 та працівника поліції щодо обставин події.
Так, із відеозапису вбачається, що після скоєння дорожньо-транспортної пригоди з автомобіля вийшли двоє чоловіків, які оглянули механічні пошкодження транспортного засобу, після чого знову сіли до автомобіля.
При цьому судом встановлено, що особа у білих штанах вийшла з автомобіля та в подальшому попрямувала на пасажирське місце, тоді як інша особа, одягнена у штани з чорними смугами, сіла за кермо транспортного засобу, що чітко вбачається із дослідженого відеозапису.
Наведені обставини спростовують доводи сторони захисту про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та підтверджують послідовність і узгодженість показань свідка та працівників поліції щодо механізму події.
Суд також враховує, що після прибуття працівників поліції ОСОБА_1 перебував саме на місці водія транспортного засобу, а його твердження про те, що він не керував автомобілем, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Доводи сторони захисту про відсутність безперервної відеофіксації моменту руху транспортного засобу суд оцінює критично та вважає безпідставними.
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, відеозапис здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків та ведеться безперервно до їх завершення.
Разом із тим, відсутність на відеозаписі безпосереднього моменту руху транспортного засобу не свідчить автоматично про недоведеність вини особи, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення може підтверджуватись сукупністю належних та допустимих доказів.
Суд враховує, що відеозаписи у даній справі оцінюються не ізольовано, а у взаємозв`язку із показаннями свідка, поясненнями працівників поліції, рапортом, протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Посилання сторони захисту на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, є безпідставними, оскільки матеріали справи містять направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я.
Згідно з п. 7 розділу І Інструкції №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на місці або незгоди з його результатами огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що підтверджується відеозаписами та показаннями працівників поліції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність не лише за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, сам факт відмови водія від проходження огляду за наявності законних підстав для його проведення утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.
Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
З огляду на вищевикладене та зважаючи на ту обставину, що  ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, ігноруючи загальноприйнятими нормами поведінки та співжиття в суспільстві, легковажно дозволив собі керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, його ставлення до вчиненого адміністративного правопорушення, невизнання своєї вини, суд вважає за доцільне, з метою недопущення повторного вчинення  ОСОБА_1 грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, з  ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 221, 276, 279, 283 -284 КУпАП, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665,60 гривень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: