Справа № 487/3422/26 
Провадження № 1-кп/487/506/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
секретаря: ОСОБА_2 
за участі прокурора:  ОСОБА_3 
обвинуваченої: ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 12026152030000296 від 03.03.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючому, військовослужбовця стрільця-номера обслуги 3 відділення 2 взводу 1 роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», раніше судимого: 24.10.2018 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 10.12.2020 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, 70 КК України з позбавленням волі строком на 2 роки; 30.06.2021 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді майстер-номер обслуги відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , 02.03.2026 біля 12 – 00 год. разом з ОСОБА_5 перебував в приміщенні тамбуру будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому, вийшовши в подвір`я вказаного будинку, помітили велосипед марки «Corso» моделі «Genesis» чорного кольору з зеленими вставками на рамі, який належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого в нього з ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користю.
Реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , будучи обізнаним про введення воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи їх наслідки, скориставшись тим, що його злочині дії не помітні для потерпілої та оточуючих, перебуваючи в подвір`ї будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Corso» моделі «Genesis», чорного кольору з зеленими вставками на рамі, вартістю 5150,00 грн., котрий належить потерпілій ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , утримуючи викрадений велосипед при собі, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримали реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5566,67 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю. У вчиненому щиро кається та визнає вину.
Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась, до суду надано заяву, в якій просить провадження розглядати за відсутності, щодо призначення міри покарання покладаються на розсуд суду. Також зазначила, що підтримує обвинувачення.
З урахуванням положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілої.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження, процесуальних витрат та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, військовослужбовець, на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, раніше судимий. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються та в обвинувальному акті не встановлені. 
Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.185 КК України, та приходить до висновку про не можливість його виправлення без реального відбування покарання
В даному випадку, за переконанням суду, такий вид покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Також при ухвалені вироку необхідно врахувати наступне.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.
Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 615 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесених судових витрат в рамках вказаного кримінального провадження за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС України: експертизи № СЕ-19/115-26/3474-ТВ від 10.03.2026 у сумі 2674,20 грн.; експертизи № СЕ-19/115-26/4994-ТВ від 01.04.2026 у сумі 3565,60 грн. (разом 6239,80 грн.), що складає 3119,90 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити сторонам. 

Суддя ОСОБА_1