Справа 688/272/26 
№ 2/688/722/26 

Рішення 
Іменем України

04 червня 2026 року        м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої – судді Березюк Н.П.
за участю: секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,
представника позивачки ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності,
встановив:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивачка ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Кармаліта Т.В звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що з 28.08.2019 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 24.12.2025 Шепетівський міськрайонний суд відкрив провадження у справі про розірвання шлюбу. За час спільного проживання подружжям придбані транспортні засоби марок «Volkswagen CC1984», «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», «Оpel Movano», «Renault Master» та «Mercedes-Benz Actors 2544». Враховуючи, що вона користується автомобілем марки Volkswagen CC1984, просить припинити право спільної сумісної власності на вказаний транспортний засіб та визнати за нею право особистої приватної власності на цей автомобіль. За відповідачем ОСОБА_4 просить визнати право особистої приватної власності на решту автомобілів та стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію в розмірі частини вартості автомобілів, що складає 675 457,25 грн.
21.04.2026 позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію в розмірі частини вартості автомобілів, що складає 1 277 028,84 грн, витрати на проведення експертиз в сумі 5878,56 грн та судовий збір.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила виділити позивачці ОСОБА_5 автомобіль марки «Volkswagen CC1984», решту автомобілів виділити відповідачу, стягнувши з нього грошову компенсацію. В разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність виділу позивачці ще одного автомобіля, враховуючи позицію відповідача, просила виділити автомобіль марки «Оpel Movano» чи марки «Renault Master», заперечила проти виділення позивачці автомобіля марки «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», який був запропонований відповідачем, враховуючи рік його випуску (2003), позивачка підозрює, що він у неналежному технічному стані, а також просила врахувати, що цим автомобілем завжди користувався відповідач.
Узагальнені доводи відповідача
Представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві на позов вказав, що транспортні засоби, які є предметом поділу перебувають у спільній сумісній власності подружжя та не відчужені на користь третіх осіб, що дає можливість здійснити поділ майна в натурі кожному із сторін, виходячи з принципу рівності часток. Відповідач не заперечує проти виділу позивачці ОСОБА_3 транспортного засобу марки «Volkswagen CC1984», яким вона користується, та вважає за необхідне виділити їй також автомобіль марки «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», а транспортні засоби марок «Оpel Movano» та «Renault Master» виділити відповідачу в особисту приватну власність, стягнувши з нього на користь позивачки грошову компенсацію. Вважає, що такий поділ майна відповідатиме засадам розумності та справедливості та не створюватиме для сторін додаткового фінансового навантаження, понесення необґрунтованих витрат, які пов`язані з розглядом справи. 
У відзиві на уточнені позивачкою позовні вимоги представник відповідача Горщар Б.А. вказав, що відповідач погоджується з загальною вартістю майна, яка оцінена експертом, сума ідеальної частки кожного з подружжя становить 1 606 384,42 грн. Просить виділити йому в особисту приватну власність транспортні засоби марок «Оpel Movano» та «Renault Master», та «Mercedes-Benz Actors 254», погоджується сплатити грошову компенсацію в сумі 940 373 грн.
В судовому засіданні представник відповідача Горщар Б.А. підтримав позицію відповідача, викладену у відзиві на позов. Зазначив, що між сторонами встановився порядок користування автомобілями, які є у власності сторін. Заперечив припущення представника про те, що автомобіль марки «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI» можливо є технічно несправним. Зазначив, що відповідач не чинив жодних перешкод для проведення оцінки вартості автомобілів, які перебувають у його користуванні та зареєстровані на його ім`я, однак позивачка провела їх оцінку по документах. Відповідач погоджується з визначеною вартістю усіх автомобілів, неодноразово пропонував вирішити спір добровільно, однак заперечує проти виділу йому усіх чотирьох автомобілів із стягненням грошової компенсації за частку позивачки, оскільки автомобілі можна поділити в натурі.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
23.01.2026 позивачка звернулася до суду з цим позовом. 26.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 23.02.2026, задовольнив клопотання сторони позивача та витребував у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях повну інформацію про придбання та відчуження ОСОБА_4 транспортних засобів у період з 2019 року по грудень 2025 року та витребував правовстановлюючі документи на вказані транспортні засоби.
13.02.2026 відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позов.
23.02.2026 суд задовольнив клопотання представника позивача ОСОБА_1 та витребував інформацію про придбання та відчуження транспортних засобів у Територіального сервісного центру №6845 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях. Підготовче засідання відкладено на 18.03.2026.
09.03.2026 до суду надійшла відповідь ТСЦ № 6845 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях з додатками.
18.03.2026 суд задовольнив клопотання представника позивача ОСОБА_1 , витребував у Територіального сервісного центру №5641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областяхінформацію про придбання та відчуження ОСОБА_4 транспортних засобів «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», 2003 року випуску та «Оpel Movano», 2012 року випуску, реєстраційні номери невідомі, які зареєстровані на ОСОБА_4 . Підготовче засідання відклав на 28.04.2026.
31.03.2026 представник позивача ОСОБА_1 подала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копії двох висновків експерта.
03.04.2026 надійшла відповідь з ТСЦ МВС №5641 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях.
15.04.2026 представник позивача ОСОБА_1 подала клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, 22.04.2026 - заяву про забезпечення позову та заяву про уточнення позовних вимог.
28.04.2026 суд задовольнив заяву про забезпечення позову та наклав арешт натранспортні засоби марок «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Оpel Movano», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , «Renault Master», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником яких є ОСОБА_4 , до набрання законної сили рішенням суду у цій справі та
07.05.2026 представник відповідача Горщар Б.А. подав до суду відзив на уточнену позовну заяву.
14.05.2026 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду на 25.05.2026.
25.05.2026 суд розглянув справу по суті, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 16 год 04.06.2026.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд встановив, що з 28.08.2019 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 28.08.2019 року.
Під час шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність автомобілі марок «Volkswagen CC1984» 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Оpel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_2 , «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 та «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Транспортний засіб марки «Volkswagen CC1984» 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , зареєстрований за ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях за вих. №31/34/3-аз-4-2026 від 07.01.2026 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 
Транспортні засоби марок Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Оpel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_2 , «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 та «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 зареєстровані за відповідачем ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях за вих. №34/34-2610-2026 від 05.03.2026 та РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях вих.№31/35/5641-4637-2026 від 31.03.2026, договором купівлі-продажу транспортного засобу №AUTA-421286/2025р від 14.11.2025.
Згідно висновку експерта №ЕД-19/123-26/3763-АВ від 18.03.2026, середня ринкова ціна транспортного засобу марки «Renault Master», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 10.03.2026 становить 575040 грн, транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 – 1434778,27 грн.
Відповідно до висновку експерта №ЕД-19/123-26/3849-АВ від 19.03.2026, ринкова вартість транспортного засобу марки «Volkswagen CC1984» 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , станом на 19.03.2026 становила 329355,58 грн.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-26/5403/АВ від 13.04.2026 середня ринкова ціна транспортного засобу марки «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13.04.2026 становить 336655 грн, транспортного засобу марки «Оpel Movano», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 – 536940 грн. 
Норми права, які застосував суд 
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.
Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. 
Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.
Частиною 1 ст. 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України.
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Мотиви та висновки суду. 
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Суд встановив, що сторони за час проживання у шлюбі придбали п`ять автомобілів у спільну сумісну власність подружжя, незважаючи на те, що правовстановлюючі документи (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) на чотири автомобілі оформлені на ім`я відповідача ОСОБА_4 та на один автомобіль – на ім`я позивачки ОСОБА_5 . 
Позивачка звернулася з вимогами про визнання за нею права особистої власності на один автомобіль, право власності на який зареєстроване за нею, за відповідачем просила визнати право власності на решту чотири автомобілі, які зареєстровані на його ім`я та просила припинити право спільної сумісної власності.
Суд зауважує, що при розподілі спільного майна подружжя, кожному з подружжя мають бути присуджені в особисту власність конкретні подільні речі, а в разі неможливості поділу майна в рівних долях, тому з подружжя, чия частка в результаті такого поділу є меншою, присуджується грошова компенсація. 
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч.2 ст. 183 ЦК).
Позивачка просила виділити їй один автомобіль та стягнути з відповідача грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на решту автомобілів. Проте, відповідач не погодився з таким поділом, вказуючи на те, що автомобілі (кожен окремо) є подільними речами, і можуть бути виділені сторонам, з урахуванням їх вартості та присудженням внаслідок такого поділу грошової компенсації за відступ від рівності часток у майні подружжя.
Суд встановив, що метою позивачки є поділ спільного сумісного майна подружжя. Таким майном є п`ять автомобілів, тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання за сторонами права власності на автомобілі та стягнення відповідної грошової компенсації на її користь, слід розглядати як вимогу про поділ подільних речей, шляхом виділу їх у власність сторін та стягнення грошової компенсації за відступ від рівності частки сторін в результаті такого поділу.
Суд зазначає, що унаслідок поділу майна, кожній стороні виділяються автомобілі, право спільної сумісної власності на ці автомобілі припиняється, а тому окрема вимога про припинення права спільної сумісної власності на автомобілі є неефективним способом захисту.
Висновками експертів встановлено дійсну (ринкову) вартість спірних автомобілів станом на дату проведення експертизи, яка в загальному складає 3 212 768,85 грн, тому розмір ідеальної частки кожного з подружжя становить 1 606 384,42 грн. 
Позивачці слід виділити у власність автомобіль марки «Volkswagen CC1984» 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , яким вона користується та який зареєстрований на її імя, а також автомобіль марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 , загальною вартістю 904395,58 грн.
Відповідачу ОСОБА_4 підлягає виділу в особисту власність три автомобілі марки «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «Оpel Movano», реєстраційний номер НОМЕР_2 та марки «Mercedes-Benz Actors 2544», реєстраційний номер НОМЕР_4 , загальною вартістю 2 308 373,27 грн.
В результаті такого поділупозивачка має право на компенсацію за відступ від рівності часток сторін у вартості спільного майна в розмірі 701988,85 грн (2 308 373,27-1 606 384,42). 
Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК), витрати, пов`язані із залученням експертів (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачка просила виділити їй у власність один автомобіль та стягнути з відповідача 1277028,84 грн компенсації. Суд частково задовольнив позовні вимоги, поділив майно подружжя, виділивши позивачці два автомобілі та стягнув на її користь грошову компенсацію. на 54,97 % (701988,85 грн : 1277028,84 грн х 100%).
При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 9984 грн
У зв`язку із частковим задоволенням вимог позивачки на 54,97 %, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимогв розмірі 5488,20 грн.
Розмір витрат позивача на оплату робіт експерта становить 6418,56 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 14.03.2026 та 11.04.2026. Узв`язку із частковим задоволенням вимог позивачки, з відповідача слід стягнути на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати на оплату робіт експерта пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 3528,28 грн.
Керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65, 69, 70, 71 СК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності задовольнити частково.
Виділити в особисту власність ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen CC1984», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 та автомобіль «Renault Master», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , загальною вартістю 904395,58 грн.
Виділити в особисту власність ОСОБА_4 автомобіль марки «Mercedes – Benz Sprinter 213CDI», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «Оpel Movano», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки «Mercedes-Benz Actors 2544», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , загальною вартістю 2 308 373,27 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 701988(сімсот одну тисячу дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 85 коп грошової компенсації. 
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користьОСОБА_3 9016,48 грн судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 5488,20 грн та витрат за проведення експертизи в розмірі 3528,28 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по  АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 05.12.2013 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_8 ;
відповідач–ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по  АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 20.02.2014 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_10 .
Повний текст рішення виготовлений 04.06.2026.

Суддя:         Неоніла БЕРЕЗЮК