ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/12330/24  Номер провадження 33/814/140/26	Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г.М.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Савєльєва М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук від 28 липня 2025 року,
ВСТАНОВИВ: 
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні ним адміністративного правопорушення за таких обставин.
14 жовтня 2024 року о 21 годині 29 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Молодіжній, 19 у м. Кременчук, керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на автомобіль «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований ОСОБА_2 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
При цьому, місцевий суд, встановивши, що на час прийняття постанови закінчилися строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дійшов висновку про необхідність закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук від 28 липня 2025 року та закрити провадженні у справі щодо нього за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу цього адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: він не був водієм транспортного засобу, а тому в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони вказаного вище правопорушення; показання поліцейських БПП м. Кременчук як свідків підлягають критичній оцінці, оскільки вони особисто не були свідками події, що призвела до адміністративного правопорушення, є зацікавленими особами у справі та наявні сумніви в їх неупередженості; також необхідно ставитись критично до письмових пояснень ОСОБА_2 , із яких убачається, що саме він ( ОСОБА_1 ) особисто йому повідомив, що винуватий у вчиненні ДТП 14 жовтня 2024 року року приблизно о 21 годині 29 хвилин по вул. Молодіжній у м. Кременчук, а також до всіх інших обставин, де він ( ОСОБА_1 ) коментує події або визнає винуватість, оскільки він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними; в матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_2 та розписка про відкшодування йому матеріальних збитків саме ОСОБА_3 . Водночас апелянт не погоджується з критичною оцінкою суду першої інстанції показань свідка ОСОБА_3 про те, що саме він 14 жовтня 2024 року о 21 годині 29 хвилин по вул. Молодіжній, буд.19 у м. Кременчук керував транспортним засобом «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_3 , і вчинив ДТП, оскільки не має жодних підстав вважати, що він зацікавлений у результаті розгляду справи на його ( ОСОБА_1 ) користь.
Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката Савєльєва М.В. на підтримку апеляційної скарги, допитав потерпілого ОСОБА_2 , вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про таке.
За змістом ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу потерпілого, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами по справі, та, як наслідок, є правильним.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 14 жовтня 2024 року о 21 годині 29 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Молодіжній, 19 у м. Кременчук, керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на автомобіль «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований ОСОБА_2 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.1).
Як убачається зі змісту схеми місця ДТП, 14 жовтня 2024 року о 21 годині 29 хвилин по вул. Молодіжній, 19 у м. Кременчук Полтавської обл. мала місце ДТП, у ході якої водій транспортного засобу «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_2 . У результаті ДТП було спричинено механічні пошкодження: автомобілю «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 – у вигляді пошкоджень передньої лівої дверці, переднього бампера, капота, переднього лівого крила; автомобілю «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 – пошкодження переднього бампера, капота, лівої та правої передніх фар, лівого та правого передніх крил. При цьому, потерпілий ОСОБА_2 підтвердив у схемі своїм підписом правильність відображених у схемі ДТП відомостей, у тому числі щодо механізму ДТП та правильності ідентифікації поліцією ОСОБА_1 як учасника ДТП (а.с.4).
Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів подій, які мали місце 14 жовтня 2024 року у вечірній та нічний час доби по АДРЕСА_2 , із нагрудної камери поліції, з яких установлено те, що 14 жовтня 2024 року приблизно о 21 годині по вул. Молодіжній, 19 у м. Кременчук Полтавської обл. мала місце ДТП за участю транспортних засобів «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , та «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 . На місці події власник автомобіля «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 – ОСОБА_2 , підтвердив те, що водієм автомобіля «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , який вчинив наїзд на його транспортний засіб, був ОСОБА_1 , який йому неодноразово підтвердив цей факт і те, що відшкодує шкоду в результаті вчиненої ним ( ОСОБА_1 ) ДТП. Присутня на місці події свідок жіночої статі також засвідчила те, що ОСОБА_1 підтверджував, що саме він був водієм. Поведінка ж ОСОБА_1 була характерною саме як для водія транспортного засобу, при цьому, він по прибуттю поліції продемонстрував своє посвідчення водія, мав доступ до автомобіля «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , відчиняв його, повідомляв про те, що свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу знаходиться в салоні цього автомобіля, підтвердив факт вживання ним алкоголю, неодноразово вказував, що не знімає із себе відповідальності за вчинену ДТП, має намір компенсувати ОСОБА_2 завдану ним унаслідок ДТП шкоду, намагався розрахуватися з ним за пошкоджений автомобіль, підтвердив те, що він ( ОСОБА_1 ) перебував у стані сп`яніння та вчинив ДТП, на роз`яснення поліцейського про те, що згідно з вимогами п.2.5 ПДР України водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зазначав, що він його вже пройшов, тобто ідентифікував себе як водій, відходив із ОСОБА_2 і повідомляв, що компенсує йому завдану в результаті ДТП шкоду, просив поліцію вимкнути камеру, надати йому можливість припаркувати автомобіль «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , до наступного будинку й віддати жінці ключі від даного автомобіля. ОСОБА_1 як водій на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Наведені вище поведінка ОСОБА_1 , підтверджені ним, ОСОБА_2 та особою жіночої статі на місці події обставини, те, що ОСОБА_1 по прибуттю поліції на місце події, під час з`ясування нею обставин ДТП не повідомляв про керування автомобілем ОСОБА_3 , у своїй сукупності безумовно переконують суд у тому, що висловлені ОСОБА_1 у певні часові проміжки посилання на те, що він не керував автомобілем були формальними та спрямованими на формування версії з метою уникнення відповідальності. Це підкреслюється і тим, що після проходження в закладі охорони здоров`я огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначив, що створив собі проблеми, це буде йому уроком, вказував, що він не доїхав 50 м, запитував у поліції, чи є в нього шанси, що його не буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 КУпАП, просив допомогти йому. Під час оголошення поліцейським протоколу ОСОБА_1 запитував «шанси є на амністію?».
Такі ж обставини, що зафіксовані вказаними відеозаписами, встановлено в постанові Полтавського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили та стосується цих же подій, що мали місце 14 жовтня 2024 року у вечірній та нічний час доби по АДРЕСА_2 за участю водія ОСОБА_1 .
Допитані в суді першої інстанції поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили те, що 14 жовтня 2024 року під час чергування вони отримали виклик по лінії «102» про ДТП за адресою: вул. Молодіжна, буд.19 м. Кременчук Полтавської обл. На місці події заявник ОСОБА_2 повідомив, що цього дня о 21 годині 29 хвилин за вказаною вище адресою він виявив пошкодження свого автомобіля «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , підтвердив той факт, що ОСОБА_1 був водієм іншого транспортного засобу («Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 ), який вчинив ДТП, так як сам ОСОБА_1 повідомив йому про це. ОСОБА_1 мав доступ до транспортного засобу «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , яким було вчинено ДТП, та хотів вирішити питання із ОСОБА_2 самостійно, до приїзду працівників поліції. З`ясувавши обставини події, вони (поліцейські) встановили, що саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль ОСОБА_2 . ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, за результатами чого лікарем було надано висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Затим щодо ОСОБА_1 були складені протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.
Тобто повідомлені поліцейськими обставини у повному обсязі відповідають даним відеозаписів, що є засобами об`єктивного контролю, а тому посилання апелянта на необхідність надання критичної оцінки повідомленим поліцейськими обставинам є необгрунтованими.
Допитаний апеляційним судом потерпілий ОСОБА_2 (власник автомобіля «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 ), підтвердив те, що 14 жовтня 2024 року приблизно о 21 годині 20 хвилин по вул. Молодіжній, 19 у м. Кременчук Полтавської обл. його автомобіль «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , був припаркований. Йому зателефонував друг і повідомив, що його автомобіль пошкоджено. На місці ДТП перебували в пошкодженому стані його транспортний засіб і автомобіль марки «Nissan Rogue». Біля його транспортного засобу «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , перебував сам ОСОБА_1 , який повідомив, що компенсує йому всі збитки за пошкоджений транспорний засіб, після чого він ( ОСОБА_2 ) викликав поліцію. 
Водночас ОСОБА_2 зазначив, що вранці йому ОСОБА_1 повідомив йому в телефонному режимі, що ОСОБА_3 був за кермом автомобіля. ОСОБА_3 у подальшому за свій рахунок відремонтував йому автомобіль, зазначив, що він перебував за кермом транспортного засобу. Він ( ОСОБА_2 ) не бачив як ОСОБА_1 спілкувався з поліцією щодо того, хто керував автомобілем. Але показання ОСОБА_2 у цій частині підлягають критичній оцінці, адже спростовуються даними відеофіксації, з якої поза розумним сумнівом убачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , й обставини подальшого відшкодування шкоди ОСОБА_2 і те, хто саме здійснив таке відшкодування, не спростовують встановленого факту керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому посилання апелянта на складені з цього приводу заяву й розписку ОСОБА_2 позбавлені підстав і не спростовують правильність висновків місцевого суду. Окремо слід зауважити, що дані відеозаписів свідчать про те, що ОСОБА_2 на місці події чітко, впевнено та послідовно, в тому числі під час спілкування з ОСОБА_1 підтверджував те, що водієм автомобіля «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , який вчинив наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , був ОСОБА_1 , який йому неодноразово підтвердив цей факт і те, що відшкодує шкоду в результаті вчиненої ним ДТП. Саме такого змісту пояснення і було зафіксовано поліцією, а правильність їх змісту підтвердив сам ОСОБА_2 своїми власноручним записом і підписом. Показання ж про неможливість чітко ствердити, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля ОСОБА_2 почав надавати після того як було відремонтовано його транспортний засіб. При цьому, показання ОСОБА_2 про те, що він не бачив як ОСОБА_1 спілкувався з поліцією щодо того, хто керував автомобілем, є надуманими, адже відповідно до відеофіксації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і поліція спілкувалися на цю тему разом.
Разом з тим, місцевий суд вмотивовано надав критичну оцінку показанням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 про те, що автомобілем керував та вчинив ДТП ОСОБА_3 , адже такі показання повністю спростовуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю та містить безсумнівні обставини, врахувавши додатково те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у дружніх відносинах із дитинства. Отже, з урахуванням наведених вище обставин у сукупності, їх показання є такими, що спрямовані на надання ОСОБА_3 допомоги ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а показання ОСОБА_1 - способом його захисту та спробою уникнути адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
Усупереч доводам апелянта, перевіркою матеріалів справи не встановлено й стороною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано належних даних, які би підтверджувати те, що ОСОБА_1 на момент керування автомобілем чи після цього в ході спілкування з поліцією не усвідомлював і не міг усвідомлювати свої дії та не міг керувати ними. Окрім того, як убачається з відеофіксації, ОСОБА_1 вільно спілкувався з іншими особами, а характер і зміст його запитань та відповідей підтверджує повне розуміння ним події та змісту його спілкування з іншими особами. Також апелянтом не наведено належного розумного пояснення, з яких конкретних підстав він міг себе обмовити.
При цьому, заперечення ОСОБА_1 підтверджених ним на місці події обставин у апеляційній скарзі є безпідставним і з тих мотивів, що зміст даних обставин не був складним для розуміння та сприйняття, їх виклад був вільним і ОСОБА_1 як водій із тривалим стажем (має посвідчення водія від 2017 року) міг та мав усвідомлювати інформацію, яка ним повідомляється поліції та іншим присутнім особам для врахування при прийнятті рішень, та розумів наслідки цього.
Таким чином, із аналізу сукупності викладених вище доказів убачається те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.12.1 ПДР Укаїни, не вибрав безпечну швидкість руху й, не врахувавши дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу й безпечно керувати ним, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Bora», н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_2 , унаслідок чого, зокрема, транспортному засобу потерпілого було спричинено механічні пошкодження. Порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку із вчиненою ним ДТП (є її безпосередньою причиною). ОСОБА_1 мав можливість запобігти зіткненню шляхом виконання ним вимог п.12.1 ПДР України й перевіркою матеріалів провадження не встановлено наявності в нього об`єктивних перешкод для цього.
Отже, наведені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів не встановлено.
Водночас, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і вчинення ним наїзду на припаркований транспортний засіб підтверджується даними відеозаписів, які є засобами об`єктивного контролю, а письмові пояснення ОСОБА_2 містять обставини, аналогічні тим, які встановлені відеофіксацією, то посилання суду першої інстанції в оскаржуваній постанові на зміст цих пояснень не вплинуло на правильність установлення винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, оскільки вони не є ключовими чи єдиними даними по справі, а лише за своїм змістом відповідають відеофіксації. Тому аргументи апеляційної скарги, які стосуються зазначених вище письмових пояснень, як наслідок, не вливають на правильність оскаржуваної постанови і не здатні вплинути на результат судового розгляду, у зв`язку з чим означені аргументи підлягають відхиленню.
Ураховуючи наведене вище, висновок місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є правильним.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчук від 28 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду    О.М. Корсун