ЄУН: 336/4861/26
Провадження №: 2-в/336/14/2026 
24.06.26
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Худіної О.О., за участі секретаря судового засідання Дорошенко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за матеріалами про відновлення втраченого судового провадження,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, засобами поштового відправлення, надійшла заява позивача ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Бачинський Олег Сергійович, відповідач ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження.
Заява мотивована наступним: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є громадянка України.
Рішенням Народного суду Оріхівського району від 10.09.1986 визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .
Згідно даних КП «Імпульс» Пологівської районної ради станом на 31.12.2012 на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається що будинок АДРЕСА_4 змінено на АДРЕСА_3 , згідно рішення № 4 від 21.01.1988. 
До 24 лютого 2022 року, ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Після того, як почалося повномасштабне вторгнення РФ в Україну, вона змушена була евакуюватись в більш безпечний регіон, оскільки Гуляйпільська міська територіальна громада, до якої входить м. Гуляйполе відноситься до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ. Під час евакуації з м. Гуляйполе у 2022 році було втрачено оригінал рішення Народного суду Оріхівського району Запорізької області від 10.09.1986, наявна лише копія.
Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_3 , власником значиться ОСОБА_1 .
Згідно повідомлення ТОВ КП «Імпульс № 173-Г від 11.02.2026 вбачається, що згідно архівних даних про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі правовстановлюючого документу – рішення Народного суду Оріхівського району Запорізької області від 10.09.1986 справа б/н. Даний правовстановлюючий документ в ТОВ «КП Імпульс» зареєстровано (на паперових носіях) 07.01.1987 в реєстровій книзі № 13 за реєстровим номером № 4098. В реєстрі права власності на нерухоме майно не зареєстроване.
З метою внесення відомостей про свою нерухомість до Державного реєстру, ОСОБА_1 звернулась до ЦНАП, але у зв`язку з відсутністю оригіналу рішення Народного суду Оріхівського району Запорізької області від 10.09.1986, вести відомості неможливо. 
Згідно відповіді Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України № 497/6-18 від 04.03.2026 документи місцевих загальних судів першої інстанції в Україні не є профільним для ЦДАВО України, а тому на зберіганні до архіву не надходили.
Крім цього, згідно повідомлення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 01-35/34/2026 від 31.03.2026, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя повідомляє про відсутність можливості видачі копії судового рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 10.09.1986 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння, у зв`язку з тим, що матеріали судових справ, а також інші документи, які утворені в діяльності Оріхівського районного суду Запорізької області та зберігались в архіві суду, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 10 травня 2022 року №29/0/9-22, яким територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області змінено та визначено Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, для подальшого зберігання Шевченківському районному суду не передавались. Функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції введено в дію з 1 січня 2011 року на підставі Рішення Ради суддів України № 30 від 26 листопада 2010 року, на виконання вимог пункту 17 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Законодавством не передбачено порядку та способу внесення до АСД відомостей про судові справи, розглянуті судами до початку її функціонування.
З огляду на викладене, втрата оригіналу рішення суду відбулась з причин, що не залежали від заявника та пов`язані із воєнними діями і вимушеною евакуацією з м. Гуляйполе. Водночас відсутність можливості отримати копію судового рішення у суді у зв`язку із зміною підсудності суду та не передачею архіву суду, позбавляє заявника можливості реалізувати своє право на державну реєстрацію належного їй нерухомого майна. Наявна у заявника копія рішення суду та інші обставини справи підтверджують факт існування рішення Народного суду Оріхівського району від 10.09.1986 року. За таких обставин, з метою належного захисту прав та законних інтересів заявника, наявні правові підстави для відновлення втраченого судового провадження у відповідній частині. 
Враховуючи викладене, заявник просить: відновити втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння, в частині рішення народного суду Оріхівського району Запорізької області від 10.09.1986 року. Відновити рішення народного суду Оріхівського району Запорізької області від 10.09.1986 року. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2026 відкрито провадження у справі.
Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені про дату час та місце розгляду справи вчасно та належним чином.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Бучинського О.С. до суду скерована заява про розгляд справи за його відсутність та ОСОБА_1 . 
З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).
Згідно зі ст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.
Судом встановлено, що 
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянка України, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на теперішній час фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , є громадянка України.
Рішенням Народного суду Оріхівського району від 10.09.1986 визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .
Згідно даних КП «Імпульс» Пологівської районної ради станом на 31.12.2012 на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається що будинок АДРЕСА_4 змінено на АДРЕСА_3 , згідно рішення № 4 від 21.01.1988. 
Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_3 , власником значиться ОСОБА_1 .
Згідно повідомлення ТОВ КП «Імпульс № 173-Г від 11.02.2026 вбачається, що згідно архівних даних про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі правовстановлюючого документу – рішення Народного суду Оріхівського району Запорізької області від 10.09.1986 справа б/н. Даний правовстановлюючий документ в ТОВ «КП Імпульс» зареєстровано (на паперових носіях) 07.01.1987 в реєстровій книзі № 13 за реєстровим номером № 4098. В реєстрі права власності на нерухоме майно не зареєстроване.
Центральний державний архів вищих органів влади та управління України 04.03.2026 повідомив про відсутність можливості надання рішення Народного суду Оріхівського району від 10.09.1986. 
Також відсутні можливість надання вказаного рішення і Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про що надана відповідь від 31.03.2026. 
На виконання ухвали суду від 21.05.2026 заявником наданий переклад документа з російської мови на українську мову, а саме Рішення Народного суду Оріхівського району від 10.09.1986, здійсненого перекладацьким агентством «Атлас». 
На запит суду з Державного Архіву Запорізької області 09.06.2026 надійшла інформація, відповідно до якої документи Народного суду Оріхівського району Запорізької області за 1986 рік на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати копію рішення не виявляється можливим.
Відповідно до ст.494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.
Суд, перевіривши зібрані матеріали, вважає можливим відновити втрачене судове провадження по цивільній справі в частині відновлення оригіналу рішення (в перекладі на українську мову) Народного суду Оріхівського району від 10.09.1986. 
Відповідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.81, 260, 261, 488-494 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння, в частині відновлення тексту рішення народного суду Оріхівського району Запорізької області від 10.09.1986 року.
Вважати встановленим зміст відновленого рішення таким:
МІНІСТЕРСТВО ЮСТИЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ РСР 
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНСЬКОЇ РАДЯНСЬКОЇ СОЦІАЛІСТИЧНОЇ РЕСПУБЛІКИ
10 вересня 1986 року Народний суд Оріхівського району Запорізької області у складі: головуючого Гудко Л.А. народних засідателів: ОСОБА_3 . Еубатенко І.І. при секретарі адвоката Квитко Л.П. Дененка В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Оріхові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння, 
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до суду із заявою, в якій зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстровано ЗО.08Л 969 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей. У 1971 році сторонами спільно був придбаний будинок у АДРЕСА_3 . У 1980 році шлюб було розірвано і в цьому ж році позивачка поділила будинок з відповідачем, домовившись із ним, що будинок залишиться за нею та дітьми, а вона виплатить йому 900 рублів за його частку в будинку, що й було зроблено, та була складена розписка про отримання відповідачем зазначеної суми. Однак, до теперішнього часу відповідач не переоформив документи на неї, і право власності на спірний будинок формально належить відповідачу, хоча він не проживає в ньому вже п`ять років. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на спірне домоволодіння.
У судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що шлюб з відповідачем розірвано у 1980 році, а будинок був придбаний ними спільно у 1971 році. За цей час у будинку було здійснено певні перебудови та ремонт, однак основні ремонтні роботи і прибудови були виконані нею разом із новим чоловіком, що вона просить врахувати при розгляді справи. За час спільного життя відповідач зловживав спиртними напоями та матеріально сім`ю забезпечував недостатньо. У 1980 році вони домовилися, що він переоформить будинок на неї, а вона передасть йому 900 рублів, що й було зроблено. Майно при розірванні шлюбу сторони не поділили. Позивачка просить визнати за нею право власності на будинок, а судові витрати покласти на відповідача. 
Відповідач у судовому засіданні з позовом не погодився та пояснив, що будинок [нерозбірливо: фрагмент тексту в оригіналі відсутній] 
У 1980 році шлюб розірвали, майно не ділили, а зазначені 900 рублів були позивач віддала йому за його частину в будинку, а це були гроші його батьків і призначалися для купівлі автомобіля у сумі 1500 рублів, частина яких була витрачена, а решта – 900 рублів – була повернута позивачкою, про що він написав розписку. Відповідач просить поділити домоволодіння, виділити йому частку у грошовій формі, а право власності на будинок визнати за позивачкою; судові витрати просить покласти на обидві сторони.
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки спірне домоволодіння було придбане за спільні кошти сторін та оформлене на відповідача. Суд вважає можливим стягнути з позивачки грошову компенсацію за належну відповідачу частку будинку з урахуванням усіх проведених ремонтних робіт та прибудов, які позивачка здійснювала після розірвання шлюбу та за наявності нової сім`ї. З таким варіантом сторони погоджуються, і всі розрахунки містяться в матеріалах справи. Доказів того, що позивачка повернула відповідачу 900 рублів за його частку будинку, у судовому засіданні не здобуто. 
Судові витрати суд вважає необхідним покласти на обидві сторони порівну з урахуванням частини, сплаченої позивачкою при поданні позову у сумі 70 рублів, керуючись статтями 2, 15, ЗО, 62 ЦПК УРСР та статтями 126, 149 ЦК УРСР, суд 
ВИРІШИВ:
Визнати право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1546 рублів грошової компенсації за належну йому частку домоволодіння. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 144 рублі, з ОСОБА_2 -214 рублів. 
Рішення може бути оскаржене до Запорізького обласного суду протягом 10 днів.
нар. суддя підпис: 
народні засідателі підписи 
Рішення набрало законної сили 20 вересня 1986 року.
Вірно: Нар. суддя підпис Л.А. Гудко 

Ухвала про відновлення втраченого судового провадження законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.
Суддя О.О. Худіна