Справа №592/7031/26
Провадження №3/592/1326/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 )
за ч.1 ст.184 КУпАП, 
з участю учасників справи про адміністративне правопорушення:
особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
установив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 718394 від 20.04.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме донька створила нецензурний контент з використанням нецензурної лексики та фотографіями викладацького складушколи №15, чим порушила ч.1 ст.150 СКУ, чим вичинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що їй повідомили, що її донька начебто створила відео з одним нецензурним словом яке виклала до соцмереж інша дівчина, про що склали протокол про адміністративне правопорушення. Вона провела з донькою профілактичну бесіду. На батьків інших дітей також були складені протоколи про адміністративні правопорушення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.
Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).
Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно ч.1 ст.150 СКУ України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Тобто ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема до «передбачених законодавством обов`язків». В той же час матеріали справи не містять відомостей які саме дії (бедіяльність) вчинялися ОСОБА_1 20.04.2026 та яким чином вона ухилилася від виконання обов`язків передбачених ч.1 ст.150 СК України, що порушує право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, передбачений ст. 6 Конвенції, про що ЄСПЛ зазначив у своїх рішеннях, зокрема, «Матточча проти Італії» (Mattoccia v. Italy) від 25.07.2000 (заява №23969/94, п. 59) та «Пелісьє та Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v. France) від 25.03.1999 (№ 25444/94 п. 51-52), відповідно до яких обвинуваченому слід "негайно" та "в деталях" повідомити про причину звинувачення, тобто про матеріальні факти, які стверджуються проти нього, що лежать в основі звинувачення, та про характер звинувачення, а саме: правова кваліфікація цих суттєвих фактів; надання повної, детальної інформації щодо звинувачення підсудного є важливою передумовою забезпечення справедливості провадження. 
Згідно з ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Статтею 62 Конституції України, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь.
При цьому, слід враховувати, що у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ – акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення.
Крім того, не можуть бути визнані допустимими докази - пояснювальні записки неповнолітніх учнів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які відібрані у відсутність законних представників дітей, а також відео та фотофайли з телефонів, аудіозапис дзвінка, оскільки відсутні дані про спосіб їх отримання. Суд приходить до висновку, що відсутність таких відомостей обумовлена тим, що зазначені докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Наявні в матеріалах справи інші докази, є недостатніми для прийняття рішення про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких відомостей про вчинення саме ОСОБА_1 будь-яких дій чи бездіяльності, а ч. 1 ст. 184 КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення за вчинення діяння іншою особою.
Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.
Зважаючи на вищевикладене, вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП України, –
постановив:
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Роман ОНАЙКО