Справа № 603/169/26
Провадження №2-о/603/14/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за участі представника заявника ОСОБА_1 , - адвоката Андрусенка І. Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Монастириська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,71 га, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 045840, площею 0,2474 га, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 860 від 12.09.2016 року, площею 0,0739 га, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 861 від 12.09.2016 року, розташовані на території Яргорівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області. Вона прийняла вказану спадщину оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із матір`ю без реєстрації. Звертає увагу на те, що до дня смерті матері вона доглядала за нею, вела спільне господарство. Проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущення строку для прийняття спадщини, а також через відсутність доказів прийняття спадщини після смерті матері. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що встановлення вказаних фактів необхідне їй для оформлення спадкових прав, просить заяву задовольнити. 

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.03.2026 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Садівського М. А. інформацію про те, чи заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Також вказаною ухвалою задоволено заяву представника заявника про виклик свідків та викликано у судове засідання як свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . 

Представник ОСОБА_1 – адвокат Андрусенко І. Я. у судовому засіданні підтримав заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, з мотивів, викладених у ній, просив задовольнити заяву у повному обсязі. 
Представник заінтересованої особи - Монастириської міської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просить справу розглянути за відсутності їхнього представника. З обставинами, викладеними у заяві ОСОБА_1 , Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення заяви. 

Суд установив такі обставини.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 13.05.2022 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . 
ОСОБА_3 і ОСОБА_5 одружилися 26.09.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 26.09.1982 року. Після одруження остання змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». 
Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 045840 від 10.09.2004 року ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 0,71 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,56 га та 0,15 га з кадастровими номерами 6124289800:01:001:0105 та 6124289800:01:001:0526 відповідно. 
30.09.2016 року ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні її чоловікові ОСОБА_6 земельні ділянки площею 0,2474 га та 0,0739 га з кадастровими номерами 6124289800:01:001:0288 та 6124289800:01:001:0573. 
Належність вказаних земельних ділянок ОСОБА_2 також підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 68342600 та № 68342257 від 17.09.2016 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.10.2022 року мати заявника ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лядське Чортківського району Тернопільської області. 
Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівського М. А. № 35/01-16 від 20.03.2026 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась. 
Зі змісту довідки № 120 від 02.03.2026 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, видно, що ОСОБА_2 (мати заявника), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті постійно, більше 6 місяців, проживала без реєстрації разом із своєю дочкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Остання до дня смерті матері доглядала за нею та була пов`язана з нею спільним побутом. ОСОБА_2 померла у с. Лядське Чортківського району Тернопільської області, у будинку дочки ОСОБА_1 , проте похована у с. Яргорів Чортківського району Тернопільської області.
Відповідно до довідки Монастириської міської ради № 21 від 12 березня 2026 року ОСОБА_2 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 .
Інформаційним листом № 28/01-16 від 05.03.2026 року приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Садівський М. А. відмовив заявнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що нею не подано у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не надано доказів прийняття спадщини.
Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 , який є чоловіком ОСОБА_1 , пояснив суду, що після смерті чоловіка у 2015 році мати заявниці - ОСОБА_2 у зв`язку із погіршенням стану здоров`я переїхала проживати до них. Померла ОСОБА_2 в с. Лядське, проте похована у с. Яргорів поряд із чоловіком. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, так як брат дружини близько двадцяти років перебуває за кордоном.
Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою заявниці, пояснила суду, що мати ОСОБА_1 після смерті чоловіка (батька заявника) проживала разом із дочкою, оскільки хворіла та потребувала догляду. У домі вона мала окрему кімнату, де їй були створені комфортні умови проживання. Померла остання у с. Лядське, проте похована у с. Яргорів, похованням займались дочка та її чоловік.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом, наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. 
Водночас ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
У постанові від 07.06.2023 року (справа № 227/5018/21) Верховний Суд зауважив, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.
Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дають підставу зробити висновок, що заявник ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний юридичний факт породжує правовий наслідокі від нього залежить виникнення майнових прав у ОСОБА_1 , зокрема отримання спадщини після смерті матері, а тому заяву ОСОБА_1 слід задовольнити. 
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 265, 273, 293, 294, 315-316, 317-318, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Монастириська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцій скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи: 
Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Монастириська міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04058433.
Повне рішення суду складено 29.04.2026 року. 

Головуючий суддя    Ю. Г. Гудкова