КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 756/18057/25
номер провадження 22-ц/824/9211/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,
представник відповідача ОСОБА_3,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 
на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2026 року /суддя Шролик І.С./
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просила стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості частки спільного майна подружжя - автомобіля Volkswagen Passat 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , у розмірі 316 026,00 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2026 року частково задоволено клопотання представника позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення ринкової вартості зазначеного транспортного засобу станом на дату проведення експертизи. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. /а.с. 189-190/
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник відповідача - ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підтвердження вимог апелянт посилалася на те, що суд першої інстанції безпідставно призначив судову автотоварознавчу експертизу та порушив норми процесуального права, зокрема положення статті 103 ЦПК України.
Апелянт зазначала, що у матеріалах справи вже наявний звіт про оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності на замовлення позивача, яким визначено ринкову вартість спірного транспортного засобу. При цьому відповідач не подавав до суду жодного звіту про оцінку або висновку експерта, який би містив іншу вартість автомобіля, а надав лише рецензію на наявний звіт. За таких обставин, на переконання апелянта, між сторонами відсутній спір щодо саме вартості спірного майна, а наявність звіту про оцінку майна, складеного відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», виключає необхідність призначення судової експертизи для вирішення того самого питання.
Апелянт наголошувала, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 1 ст. 103 ЦПК України, оскільки наявний звіт про оцінку майна. Призначення експертизи в даному випадку є передчасним, оскільки питання допустимості та достовірності наявного звіту про оцінку має вирішуватися судом на стадії ухвалення рішення по суті спору, а не в підготовчому провадженні.
Також апелянт зазначала, що суд першої інстанції безпідставно встановив обставину перебування транспортного засобу за межами України та неможливість його огляду. Зазначала, що таких пояснень від відповідача або його представника суду не надавалося. Більше того, у матеріалах справи наявне невирішене клопотання позивача про витребування доказів щодо перетину державного кордону спірним транспортним засобом. Суд дійшов передчасного висновку про неможливість огляду майна та дозволив проводити експертизу без огляду транспортного засобу, що може призвести до визначення вартості без урахування реального технічного стану автомобіля.
Апелянт вважала, що такими діями суд першої інстанції порушив принципи змагальності та рівності сторін (ст. 12 ЦПК України), проявив упередженість та надав перевагу позиції позивача. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню, на підставі наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано. У період шлюбу придбано транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Passat 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_1 . 
14 травня 2021 року вказаний автомобіль відчужено відповідачем.
Позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та просила стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості частки спірного автомобіля. На підтвердження розміру позовних вимог позивач надала звіт про оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість автомобіля станом на 20 жовтня 2025 року становить 632 052,00 грн.
Відповідач заперечував проти позовних вимог, зокрема щодо розміру компенсації, та надав рецензію на звіт про оцінку майна.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався статтями 103, 104 ЦПК України та вважав, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, а наявність рецензії на звіт про оцінку свідчить про існування суперечностей щодо вартості спірного майна.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що у даній справі є підстави для призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення ринкової вартості транспортного засобу, а також про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково застосував положення частини першої статті 103 ЦПК України та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для призначення судової автотоварознавчої експертизи.
У матеріалах справи наявний звіт про оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності на замовлення позивача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Цей звіт є належним доказом ринкової вартості спірного транспортного засобу. Відповідач не надав до суду альтернативного звіту про оцінку або висновку експерта, який би містив іншу вартість автомобіля, обмежився лише рецензією на наявний звіт. Рецензія на звіт про оцінку майна є законодавчо встановленим способом вираження позиції сторони щодо обґрунтованості такого звіту. За таких обставин друга умова, передбачена частиною першою статті 103 ЦПК України для призначення експертизи, не виконана, оскільки позивачем надано відповідний висновок з питання вартості майна.
Відповідно до ст. 103 ЦПК України,  суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Питання щодо допустимості, достовірності та доказової сили наданого звіту про оцінку майна підлягає вирішенню судом при ухваленні рішення по суті спору в порядку статті 89 ЦПК України шляхом оцінки всіх зібраних у справі доказів у їх сукупності. Призначення судової експертизи на стадії підготовчого провадження з метою перевірки вже наданого професійного звіту за відсутності обґрунтованих сумнівів, підтверджених альтернативним експертним дослідженням, є передчасним та не відповідає завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2026 року - задовольнити.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2026 року - скасувати.
У задоволенні клопотання відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Повний текст постанови складено 01.07.2026 р.

Головуючий: Судді: