Справа № 757/61458/24-ц 
Провадження № 2/752/2917/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року   Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді -Машкевич К.В., за участю секретаря -  Касаткіної А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) «Київтеплоенерго»  про захист порушеного права, суд
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2024 року позивач звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом і просить:
1) визнати, що за період з 01 липня 2022 року до 01 грудня 2024 року він не має боргу перед КП Виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) «Київтеплоенерго» за централізоване постачання гарячої води;
2) зобов`язати  КП Виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) «Київтеплоенерго» врахувати відсутність у нього боргу за централізоване постачання гарячої води та здійснити відповідне коригування плати за послугу з її постачання.
Посилається в позові на те, що він є споживачем послуг з постачання гарячої води, які надає відповідач, за адресою: АДРЕСА_1 .
За період часу з 01 липня 2022 року до 01 грудня 2024 року відповідач безпідставно нарахував в йому борг за послуги з постачання гарячої води, яких фактично не було.
Так, у серпні 2023 року йому був нарахований борг у сумі 2 378, 18 грн, що свідчить про те, що відповідач поставив йому більше гарячої води, ніж він заплатив.
У квитанції станом на 01 липня 2022 року зазначено, що він сплатив за поставку гарячої води в обсязі 225 куб.м.
В той же час, у квитанції станом на 01 серпня 2022 року зазначено, що відповідач поставив лише 202, 44 куб.м. гарячої води.
Тобто, різниця становить 22, 56 куб.м., хоч станом на 01 липня 2022 року він уже сплатив авансм за поставку 22, 56 куб.м.
У квитанції станом на 01 грудня 2022 року зазначено про поставку йому 209 куб.м. гарячої води.
Тобто, з цих квитанцій випливає, що за період з 01 липня 2022 року до 01 грудня 2024 року він спожив 6, 56 куб.м. гарячої води.
Враховуючи сплачений ним авансом за 22, 56 куб.м., вважає, що із сплаченого авансом обсягу води станом на 01 грудня 2024 року у нього залишилося ще 16 куб.м. ( 22.56 - 6.56 ) вже оплаченої, але не поставленої відповідачем води.
З цього випливає, що за цей період часу він не мав боргу перед відповідачем.
Виходячи з цього, просить задовольнити позов. 
Позов був зареєстрований судом 04 грудня 2025 року після надходження за підсудністю з Печерського районного суду м.Києва та відповідно до статті 33 ЦПК України був визначений склад суду.
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.
Відповідно до статті 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву.
16 січня 2026 року відповідач подав письмові пояснення на позов.
Посилається на те, що нарахування плати за отриману послугу з постачання гарячої води проводилось відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води. Затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11 грудня 2018 року.
Позивач щомісяця передавав показники розподільчого обліку гарячої води несвоєчасно, а тому нарахування за поточний розрахунковий місяць проводилось як і з споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільчого обліку.
Надані в рахунках на оплату показники враховуються при нарахуваннях на наступний місяць.
Таким чином, враховуючи несвоєчасну передачу показників вузла розподільчого обліку позивачем по його особовому рахунку нарахування відбувалося відповідно до частини 4 статті 11 Закону України « Про комерційний облік та водопостачання», та в подальшому після отримання в наступному місяці інформації по уточненим показникам відбулося коригування.
Заперечує проти тверджень позивача про порушення його прав, як споживача, оскільки тариф на послуги з постачання гарячоъ води є фіксованим та затверджений Розпорядженням КМДА.
Згідно наданої позивачем довідки станом на 01 грудня 2024 року заборгованість позивача становить 26, 27 грн.
Тобто, виставлені позивачу нарахування за цей час скориговано.
Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що позивач є споживачем послуг КП`Київтеплоенерго» з постачання гарячої води за адресою проживання: АДРЕСА_1 .
Квартира обладнана вузлом розподільчого обліку гарячої води.
( а.с. 5 - 14 )
Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законами України «Про житлово-комунальні послуги», « Про комерційний облік та водопостачання», а також Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11 грудня 2018 року.
Відповідно до пункту 3 статті 11 Закону України « Про комерційний облік та водопостачання» споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. 
В пункті 2 частини 4 статті 11 даного Закону визначено , що у разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.
Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі.
З пояснень відповідача вбачається, що причиною нарахування заборгованості за надані позивачу послуги стало саме несвоєчасне надання ним показників вузлу обліку квартирних приладів обліку, в зв`язку з чим плата за надані послуги нараховувалася відповідно до пункту 4 статті 11 Закону України «Про комерційний облік та водопостачання».
Позивач даних обставин не спростовував.
Відповідач у поясненнях зазначив і це підтверджується довідкою про заборгованість, станом на 27 грудня 2024 року заборгованість позивача по наданій послузі становить 26, 27 грн, тобто відбулося коригування заборгованості відповідно до статті 11 Закону України «Про комерційний облік та водопостачання».
( а.с. 22 )
Позивач, надавши вказану довідку, пояснень представника відповідача також е спростовував.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. 
Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.
Суд враховує також, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. 
Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.
Тобто, даний принцип дає змогу всім учасникам реалізувати свої процесуальні права.
З урахуванням викладеного, одного з основних принципів цивільного судочинства-принципу змагальності, підстави для задоволення позову відсутні. 
Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 322 ЦК України, Законом України « Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік та водопостачання», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В:
В позові  ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) »Київтеплоенерго»  про захист порушеного права відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя К.В. Машкевич