ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/265/26 Справа № 211/12788/25 	  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно до постанови Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 листопада 2025 року, 15 липня 2025 року, о 17-40 годині ОСОБА_1 керуючи велосипедом в м. Дружківка, на перехресті вул. Одеська та вул. Б. Хмельницького, не впевнившись в безпечності руху виїхав з другорядної дороги вул. Одеська на головну дорогу вул. Б.Хмельницького та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen passat номерний знак НОМЕР_1 , в наслідок чого автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 6.6 б Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 листопада 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
На вказану постанову суду, особою, що притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 листопада 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що справу розглянуто за його відсутності, його не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, в межах строку визначених ст. 277 -2 КУпАП. Вказує на те, що судом не досліджено схему місця ДТП, оскільки вона відсутня в матеріалах справи. Суд посилається на висновок експерта №СЕ-19/105-25/13433-ІТ, який базується на вихідних даних, наданих слідчим, які він вважає припущенням. Висновок експерта зроблено в межах закритого кримінального провадження, де він був потерпілим та не мав можливості надати свої заперечення чи поставити експерту додаткові запитання. Просив розглянути справу за його відсутності. 
Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, доводи сторін, приходжу до наступного висновку.
Апеляційний суд з метою додержання прав особи, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме знайомитися з матеріалами справи, бути присутнім в судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, належним чином повідомив ОСОБА_1 про місце, день та час слухання справи, проте останній своїми правами не скористався, до апеляційного суду не з`явився.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Під час апеляційного розгляду також встановлено, що за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження №12025052260000436 від 15.07.2025, яке постановою слідчого СВ ВП №1 Краматорського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області від 30.09.2025 закрито, з тих підстав, що в розглянутій дорожньо-транспортній події відсутній відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України, натомість в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Даний факт підтверджується обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 484982 від 16.10.2025 року, який складений уповноваженою на те особою, згідно якого 15 липня 2025 року, о 17-40 годині ОСОБА_1 керуючи велосипедом в м. Дружківка, на перехресті вул. Одеська та вул. Б. Хмельницького, не впевнившись в безпечності руху виїхав з другорядної дороги вул. Одеська на головну дорогу вул. Б.Хмельницького та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen passat номерний знак НОМЕР_1 , в наслідок чого автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; протоколом огляду місця ДТП від 15.07.2025 року, згідно якого місцем події є перехрестя вул. Б.Хмельницького та вул. Одеська біля будинку № 35 в м. Дружківка. Вид події зафіксовано, як наїзд на велосипедиста; протоколами допиту ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , висновком експерта № СЕ-19/105-25/13433-ІТ від 24.09.2025 року, постановою про закриття кримінального провадження від 30.09.2025 року та фототаблицею.
Згідно до висновку експерта, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № СЕ-19/105-25/13433-ІТ від 24.09.2025 року, в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Volkswagen passat номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 в момент виникнення небезпеки для руху ( в момент, коли велосипед CROSS знаходився на відстані шляху гальмування від найближчої до нього межі проїжджої частини головної дороги) повинен був вжити заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР.
В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій велосипеда CROSS ОСОБА_1 на перехресті нерівнозначних доріг повинен був надати дорогу автомобілю Volkswagen passat –В5, що рухався по головній дорозі, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п.16.11.та дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу « ПДР.
В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Volkswagen passat номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді своєчасним гальмуванням, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР.
В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій велосипеда CROSS ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР, для виконання яких у нього були відсутні перешкоди технічного характеру.
Отже, на переконання суду апеляційної інстанції дії водія ОСОБА_1 перебувають у причино наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП, адже він під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, та не надав дорогу автомобілю.
Досліджені та перевірені обставини у їх сукупності, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні ним, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Аналізуючи наведенідокази, апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстанції, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушення п 16.11 ПДР України и, а тому, на думку апеляційного суду, в діях водія ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що судом не досліджено схему місця ДТП, оскільки вона відсутня в матеріалах справи, є безпідставними, оскільки схема ДТП складалась під час слідчого експерименту, яка була додана до матеріалів справи та досліджена в ході проведення експертизи, якій надана оцінка в сукупності з іншими матеріалами.
Доводи апеляційної скарги, що висновок експерта зроблено в межах закритого кримінального провадження, де він був потерпілим та не мав можливості надати свої заперечення чи поставити експерту додаткові запитання є необгрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення слідчого експеременту, експерту були направлені пояснення другого учасника ДТП. Тому експертиза була проведена на підставі даних, які в ході слідчого експеременту надав другий учасник та пояснень обох учасників.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він був визнаний потерпілим а стосовно нього складено протокол, не є слушними, оскільки в ході перевірки за фактом ДТП, щодо якого було відкрито кримінальне провадження, було встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад за ст. 286 КУпАП, а саме в діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, як винуватця ДТП.
Так відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Тобто, статтею 38 КУпАП встановлено строки накладення адміністративного стягнення, яке накладається лише на винну особу. Отже застосування даної норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.
Звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є «реабілітуючою обставиною».
Норма п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП застосовується у взаємозв`язку із іншими нормами, оскільки містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, як зазначалося вище, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП.
Зважаючи на те, що встановлення вини за ст.124 КУпАП може вплинути на права третіх осіб (відшкодування шкоди; регрес страховика), суд при закритті провадження у справі вирішує питання наявності чи відсутності вини особи.
При цьому, строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом положень частин 2, 5 даної статті, якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення; у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, події інкриміновані ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП мали місце 15 липня 2025 року. Постановою слідчого СВ ВП №1 Краматорського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області від 30.09.2025 закрито, з тих підстав, що в розглянутій дорожньо-транспортній події відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 16 жовтня 2025 року, як винуватця ДТП. Тому його доводи, що він є потерпілим, не є слушними, оскільки сам ОСОБА_1 відмовився від проведення слідчого експеремента за його участі, з тих підстав, що нічого не пам`ятає.
Тобто на день розгляду справи, місцевим судом 06 листопада 2025 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції вважає за необхідне прийняти нову постанову, за наслідками перегляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови апеляційним судом про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриттю щодо нього провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 листопада 2025 року відносно  ОСОБА_1 - скасувати.
Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1  визнати винним за ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.
Адміністративне провадження по справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП України, у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя         Е.Л. Ковалюмнус