Справа № 645/6686/23
Провадження № 2/645/24/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 квітня 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі: Головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі – Циганок В.М., учасники справи: представник позивача – Омельницька Т.В., представники відповідача – Бабай Н.М., Прокопенко Ю.О., представник третьої особи – Марченко М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг, третя особа: Харківська міська рада,-

В с т а н о в и в:

Позивач Харківський національний медичний університет (скорочено – ХНМУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово-комунальних послуг в розмірі 112912,03 грн. та судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що, відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти (скорочено - ХМАПО) до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 . Згідно наказу ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначено перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, зокрема - студентський гуртожиток № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 на підставі контракту №2816 від 08.06.2007 року на тимчасове проживання в гуртожитку, укладеного із Харківською медичною академією післядипломної освіти поселився до колишнього гуртожитку № 1 ХМАПО, який на день подання позову Позивачем є студентським гуртожитком № НОМЕР_1 ХНМУ. За умовами контракту, який було укладено строком на 1 рік, з 01.05.2007 року по 01.05.2008 року, оплата за проживання визначається, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., які займає наймач, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності з показниками встановлених лічильників обліку у будівлі гуртожитку (п.4.1 Контракту). Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачу та членам його родини квартиру АДРЕСА_2 та згідно п. 3.2.3 Контракту зобов`язалось надавати наймачу комунальні послуги. Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, відповідач, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку. Положеннями п 4.2 Контракту передбачено, що наймач зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з утриманням гуртожитку (п.4.4 Контракту). В подальшому, оскільки відповідач не уклав новий договір на тимчасове проживання в гуртожитку №1 ХМАПО (станом на момент подачі позовної заяви студентський гуртожиток АДРЕСА_3 ), але продовжив займати квартиру АДРЕСА_4 разом із членами родини (дружиною), між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку й території та відшкодування витрат на комунальні послуги, які тривали до моменту реорганізації ХМАПО та продовжились після приєднання ХМАПО до ХНМУ. Відповідач та члени його родини, після закінчення строку дії контракту, не мають жодних правових стосунків з позивачем (не є ні студентами, ні працівниками ХНМУ) та проживають в гуртожитку без правових підстав. Відповідач не сплачує відшкодування витрат за комунальні послуги, послуги з утримання будинку й території, у зв`язку із чим за період з 01.10.2020 року по 30.09.2023 року у нього утворилась заборгованість в сумі 112912,03 грн.
Ухвалою Немишлянського (Фрунзенського) районного суду міста Харкова від 30.11.2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
30.01.2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись про недоведеність позовних вимог, відсутність належних, достатніх та допустимих доказів заявленої до стягнення суми заборгованості. В обгрунтування відзову зазначив, щона протязі більше 13 років позивач незаконно нараховує за своїми власними тарифами витрати із проживання в гуртожитку, тарифи затверджені ректором університету, який не має на це юридичного права, адже відповідні тарифи повинні бути погоджені з органом місцевого самоврядування – Харківською міською радою. Низка судових рішень, якими раніше позивача зобов`язано провести погодження житлово-комунальних тарифів на утримання гуртожитку та укласти з мешканцями договір про надання послуг на підставі погоджених тарифів та типового договору, позивачем ігноруються. Зазначає, що не є можливим встановити, на підставі яких показань приладів обліку були здійснені розрахунки комунальних послуг, а також, що розрахунок оплати за комунальні послуги здійснюється саме шляхом множення одного квадратного метра на кількість метрів приміщення займаного відповідачем, в матеріалах справи відсутні докази, з яких точно можливо було встановити займану відповідачем площу квартири. За таких обставин, є неможливим встановлення того, що об`єм наданих відповідачу послуг відповідає тарифам, встановленим ректором ХНМУ, позивач не підтвердив понесені ним витрати на сплату житлово-комунальних послуг. Відповідач звертає увагу суду, що раніше рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25.10.2021 у справі №645/3214/21 вже вирішувалось аналогічне питання та позивачу було відмовлено у задоволенні позову про стягнення із відповідача заборгованості за комунальні послуги в сумі 106310,40 грн., за період з 01.05.2018 по 01.05.2021. Отже, що найменш за період до 01.05.2021, спір між сторонами остаточно вирішений, а суд не може повторно розглядати одні й ті ж самі позовні вимоги позивача. Також посилається на інші судові справи та рішення за участі інших сторін, зокрема №2033/7685/12 від 29.10.2013, 2033/3817/12 від 18.10.2013, які залишаються невиконаними позивачем та є аналогічними із вимогами в даній справі. Також відповідач зазначає, що відповідно до відповіді ХМР від 07.12.2023 №КО-8-19500/0/1-23.08.31-15399/0/129-23 на колективне звернення мешканців від 07.11.2023 було встановлено відсутність у гуртожитку постачання гарячої води, холодна вода подається під слабким напором, відсутнє опалення та електрична енергія. Звертає увагу суду, що має 100% знижку на житлово-комунальні послуги відповідно до положень рішення Харківської міської ради від 19.08.2020 № 2257/20 «Про затвердження Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки», адже працює в одному із комунальних підприємств міста Харкова, яке забезпечує життєдіяльність міста. Крім того, вважає, що позивачем необґрунтовано здійснено нарахування витрат із оплати житлово – комунальних послуг за період з 24 лютого 2022 року до 31 травня 2022 року, адже відповідним рішенням була надана пільга із оплати житлово-комунальних послуг в умовах воєнного стану.
Третя особа Харківська міська рада відповідно до своїх письмових пояснень, просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись, що 08.02.2021 Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження №103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти», яке постановою Верховного Суду від 28.05.2024 у справі №520/7440/21 визнане протиправним та скасоване. Також постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024 у справі №520/5316/23, визнаний протиправним та скасований наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». Таким чином позивач у справі є неналежним та не має права вимагати судового захисту за обставинами, викладеними у позовній заяві. Також стверджує, що позивачем протиправно застосовується розрахунок за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який мав бути встановлений Виконавчим комітетом Харківської міської ради (згідно діючих на той час повноважень органів місцевого самоврядування) та застосовується порядок, який втратив чинність. Порядок формування тарифів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно якого позивач на теперішній час здійснює нарахування оплати за житлово-комунальні послуги, виключений з постанови КМУ від 01.06.2011 № 869, згідно з постановою КМУ, тобто втратив чинність. У редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року була визначена «послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», у той час редакція Закону України від 2017 року замість неї встановила «послугу з управління багатоквартирним будинком», вартість, якої визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлової послуги належить – послуга з управління багатоквартирним будинком. Також 3-тя особа звертає увагу, що згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком надається управителем, який обирається споживачами або органами місцевого самоврядування, вартість послуги визначається за домовленістю сторін, між тим позивач одночасно застосовує й конкретний розмір за проживання в гуртожитку, з посиланням до наказу Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 28.03.2011 №284/423/173 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в студентських гуртожитках вищих навчальних закладів державної та комунальної форм власності», виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку, та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканця гуртожитку. В той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком, яке визначає що плата за проживання у гуртожитку включає витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами). Прибудинкова територія багатоквартирного будинку гуртожитку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, а отже обслуговування прибудинкової території навколо будинку має бути включено до кошторису витрат виключно за згодою споживачів, а у разі наявності лічильників, то оплата здійснюється згідно його показників, а не за тарифом, тобто оплата має здійснюватися лише за фактично спожиту послугу, а не за нормою. Також за вимогами ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, в той же час як вбачається з матеріалів справи, жодного договору про надання житлово-комунальних послуг зі споживачами будинку на теперішній час не укладено. Також 3-тя особа зазначає, що згідно додатку 16 до Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки (до п.9.1 розділу «Додаткові соціальні гарантії окремим категоріям громадян») (із змінами та доповненнями) «Положення про порядок надання додаткових соціальних гарантій на оплату житлово-комунальних послуг працівникам аварійно-диспетчерських служб комунальних підприємств Харківської міської ради, працівникам, зайнятим обслуговуванням житлового фонду» відповідно до рішення Харківської міської ради від 19.08.2020 № 2257/20 «Про затвердження Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки» на відповідача розповсюджується 100% знижка за житлово-комунальні послуги. 
Представник позивача – Омельницька Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав та способом, детально обґрунтованих в позовній заяві 
Представник відповідача ОСОБА_1 – Бабай Н.М. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, зазначила, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Зазначила, що позивач відмовляється укладати з ними договір на оплату комунальних послуг, не виконує попередні рішення судів щодо тарифів на комунальні послуги, послуги розраховуються за завищеними тарифами. Відповідач має право на компенсацію оплачених комунальних послуг від підприємства, на якому працює, але не може оплачувати через відсутність договору. 
Представник відповідача ОСОБА_1 – Прокопенко Ю.О. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, зазначила, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.
Представник третьої особи Харківської міської ради – Марченко М.С. у судовому засіданні заперечувала проти позову та одночасно зазначила, що у зв`язку зі зміною законодавства після 2019 року, позивач має самостійно визначати розміри відповідних тарифів та відсутнє зобов`язання їх погодження із органом місцевого самоврядування.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є правомірними, а відповідач, порушує, не визнає або оспорює охоронювані законом його цивільні права.
Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.
Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно доРозпорядження КМ України від 08.02.2021 №103-р та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» Харківську медичну академію післядипломної освіти було реорганізовано шляхом приєднання до Харківського національного медичного університету.
В подальшому відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, в тому числі, будівлю гуртожитку АДРЕСА_5 . Такий акт затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343.
Наказом ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначений перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, серед яких студентський гуртожиток АДРЕСА_6 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року, власником будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, буд. 268, є держава Україна, в особі Міністерства охорони здоров`я України. Харківському національному медичному університету належить право оперативного управління вказаним майном.
Відповідно інформації Міністерства охорони здоров`я України, викладеної листом від 14.04.2025 на запит суду від 01.04.2025 у справі №645/6686/23 (вх. № 13/20479/0/1-25 від 09.04.2025) повідомлено, що держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління (частина п`ята статті 22 Господарського кодексу України). Відповідно до частини першої статті 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Згідно з частиною першою статті 136 та частиною першою статті 137 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Харківської медичної академії післядипломної освіти та Харківський національний медичний університет є вищими навчальними закладами, які засновані на державній формі власності, та підпорядковані Міністерству охорони здоров`я України є неприбутковими установами. Майно закладів є державною власністю. Згідно положень частини другої статті 70 Закону України «Про вищу освіту» майно закріплюється за державним закладом вищої освіти на праві господарського відання. Майно державного або комунального закладу вищої освіти, у тому числі того, що має статус національного, яке не використовується для провадження видів діяльності, передбачених цим Законом, та не забезпечує статутну діяльність, може безоплатно передаватися у встановленому законодавством порядку іншому державному або комунальному закладу вищої, фахової передвищої, професійної (професійнотехнічної) освіти. Згідно положень частин першої та третьої статті 71 Закону України «Про вищу освіту» фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень. Розміри бюджетних призначень на підготовку фахівців з вищою освітою, а також на підготовку наукових і науково-педагогічних кадрів встановлюються у Державному бюджеті України на відповідний рік. Зазначені обставини не були предметом розгляду у справах № 520/7440/21 та №520/5316/23. Отже, оскільки у Державному бюджеті України на 2025 рік бюджетні призначення на підготовку фахівців з вищою освітою, а також на підготовку наукових і науково-педагогічних кадрів для Харківської медичної академії післядипломної освіти не передбачені, відсутні підстави для закріплення за нею державного майна, у тому числі будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Власником будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268 є держава, в особі Міністерства охорони здоров`я України. Зазначена будівля розташована за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268, закріплена за Харківським національним медичним університетом на праві оперативного управління та перебуває у нього на балансі. 
Відповідно до Контракту №2816 від 08.06.2007 року на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти із ОСОБА_1 , його було укладено на період з 01.05.2007 року по 01.05.2008 року (п.6.1. Контракту) із визначенням обов`язку мешканця здійснювати оплату за проживання, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників встановлених приладів обліку в будівлі гуртожитку. (п.4.1 Контракту).
Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачу та членам його родини: дружина ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно п. 3.2.1 Контракту ХМАПО зобов`язалась надати мешканцям у тимчасове користування для тимчасового проживання житлове приміщення в гуртожитку та згідно з п. 3.2.3 Контракту, надати наймачу комунальні послуги.
Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, мешканець, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку. 
Плата за проживання у гуртожитку розраховується, виходячи із собівартості утримання 1 кв.м. площі, яку займає мешканець, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників приладів обліку, встановлених у будівлі гуртожитку ( п.4.1 Контракту).
Положеннями п. 4.2, Контракту передбачено, що мешканець зобов`язався не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту).
Даних про визнання недійсним укладеного між ХМАПО та відповідачем контракту на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти, матеріали справи не містять.
Згідно довідки ХНМУ від 01.11.2023 №3 в квартирі АДРЕСА_7 , в період з 01.10.2020 по 30.09.2023 фактично проживало 2 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .
Після закінчення визначеного в п.6.1. Контракту №2816 від 08.06.2007 строку його дії, відповідач разом із членами своєї родини продовжив проживати та займати квартиру АДРЕСА_2 , не укладаючи нового контракту на проживання. 
Доказів заперечення з боку ХМАПО та ХНМУ обставин подальшого проживання відповідача разом із членами своєї родини в квартирі АДРЕСА_2 , суду також не надано.
Також судом досліджений зміст стор. 13 паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 19.06.1998 Великобурлуцьким РВ ДМУ УМВС України в Харківській області області ОСОБА_1 , де міститься дані про реєстрацію місця проживання відповідача АДРЕСА_8 .
Відповідно до п.4 постанови КМУ від 07.02.2022 №265 «Про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно доп.2) п.7 наведеної постанови декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання (далі - декларація), поданою такою особою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, здійснюється щодо особи, яка: декларує місце проживання у гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності (далі - уповноважена особа житла).
Отже встановлені судом фактичні обставини дають підстави для твердження про виникнення між сторонами з моменту укладення Контракту №2816 від 08.06.2007 та після закінчення терміну його дії договірних відносин щодо надання відповідачу житлової площі за договором найму і в силу таких відносин відповідач зобов`язаний нести витрати за проживання у гуртожитку своєї родини, а також за використання допоміжними приміщеннями для задоволення своїх санітарно-гігієнічних потреб і сплачувати спожиті комунальні послуги.
Відповідно до наказу ХМАПО від 31.08.2020 № 346-з «Про вартість проживання в гуртожитку №1 у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01 вересня 2020 року» затверджено вартість 1 кв. м. за послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території для осіб, що проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце. Згідно Калькуляції, яка є додатком до даного наказу вартість 1 кв. м. за послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території гуртожитку №1 з 01 вересня 2020 року складала 16, 42 грн. (13, 68 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 74 грн.).
Наказом ХМАПО від 25.01.2021 №46-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_9 у зв`язку з підвищенням заробітної плати та тарифів на комунальні послуги (централізоване водопостачання та водовідведення, опалення, електропостачання) з 01 січня 2021 року» було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв. м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2021, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 17, 87 грн. (14, 91 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 89 грн.).
Наказом ХМАПО від 12.01.2022 №18-з «Про зміну вартості проживання в гуртожитку №1 ХМАПО» з 01 січня 2022 року було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв. м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2022, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 18, 58 грн. (15, 48 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 3,10 грн.).
Наказом ХНМУ від 02.01.2023 №05-госп «Про затвердження граничного розміру вартості послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метра в гуртожитку №7 ХНМУ» з 01 січня 2023 року було затверджено розмір вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку №7 для осіб, які працюють у ХНМУ та інших закладах освіти, установах та організаціях – 13,50грн. (11,25 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2,25 грн.) та включає в себе: оплату праці, грн./місяць 8, 34 грн., нарахування на заробітну плату - 22,0 % грн. 1, 84 грн., матеріальні витрати – 0,11 грн., оплата послуг(крім комунальних) 0,92 грн., капітальні витрати (до 10% інших витрат) –0,04 грн. Всього витрат 11,25 грн., ПДВ 2,25грн. Вартість проживання у студентському гуртожитку складається з вартості утримання 1 кв. м. загальної площі будинку – гуртожитку, помноженої на кількість кв. м. приміщення, яке займає особа.
Наданий позивачем розрахунок ціни позову містить посилання на вартість 1м2 обслуговування гуртожитку, зокрема за жовтень 2020 -грудень 2020 року – 13,290 грн. за 1м2, за січень 2021 – грудень 2021 року – 14,910 грн. за 1м2, січень – лютий 2022 року – 15,48 грн. за 1м2, вересень – листопад 2022 року – 7,57 грн. за 1м2, грудень 2022 року – 6,39 грн. за 1м2, січень -вересень 2023 року – 13,50 грн. за 1м2, що відповідає наведеним локальним розпорядчим актам ХМАПО та ХНМУ.
Отже доводи відповідача про не доведення позивачем порядку та способу обрахування витрат на обслуговування приміщень гуртожитку та вартості комунальних послуг спростовуються наведеними та дослідженими судом письмовими доказами у справі.
Поняттятерміну «квартирна плата» наведено у ст. 66 ЖК України, (який діяв до 15.02.2026 року), а саме, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 67, 68 цього Кодексу плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572 із змінами (далі Правила), визначено порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".
Так, наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; тощо (п.7). Мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар) (п.10). Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законом (п.11).
З урахуванням наведених норм матеріального права, якими врегульовані питання плати за користування житлом, суд визнає, що плата за проживання у гуртожитку є складовою квартирної плати, передбачає оплату за користування житловими та допоміжними приміщеннями гуртожитку, улаштованими для забезпечення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку, і обраховується відповідно до затвердженого тарифу.
Отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування вартості обслуговування гуртожитку є правомірними.
Одночасно суд відхиляє посилання 3-ї особи на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 2017 року, згідно із яким «послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» замінено на «послугу з управління багатоквартирним будинком», вартість, якої визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування з огляду на наступне.
Так, відповідно до положень законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-У111 та «Про житлово – комунальні послуги від 09.11.2017 №2189-У111 міститься юридичне визначення відповідної послуги, а саме «послуга з управління багатоповерховим будинком. Разом із тим, ані Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-У111, ані «Правила надання послуги з управління багатоповерховим будинком» та Типовий договір про надання послуги з управління багатоповерховим будинком», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 за №712, до даних правовідносин застосовані бути не можуть, адже гуртожиток АДРЕСА_6 , не є багатоквартирним будинком в розумінні наведених актів законодавства.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-У111 предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Також за наведеними в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-У111 визначеннями, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Аналогічно відповідно «Правил надання послуги з управління багатоповерховим будинком», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 за №712, вони визначають порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - договір управління), укладеного відповідно до Законів України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” та “Про житлово-комунальні послуги”.
Між Позивачем та Відповідачем відсутні відповідні цивільні взаємини та правовідносини.
Водночас відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498, визначається порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них. Так, пунктом Положення визначено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Отже формулювання позивачем відповідної послуги як-то «вартість обслуговування гуртожитку (утримання будинку та території)» замість послуги із формулюванням «управління гуртожитком», не змінює змісту такої послуги, адже вони є тотожними за суттю та на впливають на обов`язок відповідача сплачувати вартість такої послуги.
Так само твердження відповідача, що позивач мав би надати суду кошторис витрат на утримання будинку до обов`язкового переліку робіт та послуг, план здійснення заходів з утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, поточного ремонту спільного майна будинку, вести окремий облік доходів і витрат, забезпечувати наймачам вільний доступ до інформації та кошторису витрат, звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат, інформувати про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги, тощо, суд вважає хибними з огляду на те, що відповідач не є співвласником майна гуртожитку, а сам гуртожиток не є багатоквартирним житловим будинком, на який розповсюджується правове регулювання Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-У111 та «Правила надання послуги з управління багатоповерховим будинком», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 за №712.
Щодо стягнення заборгованості за іншими видами комунальних послуг.
Нарахування плати з відшкодування за комунальні послуги у студентському гуртожитку №7 ХНМУ здійснювалося відповідно до наказу ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм. (відомості нарахувань за січень 2023, відомості нарахувань за лютий 2023, відомості нарахувань за березень 2023), Наказу ХНМУ від 20.04.2023 №84-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження ХНМУ №1 від 15.05.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_6 , за квітень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_6 , за травень 2023 року», розпорядження ХНМУ №4 від 17.07.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_6 , за червень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_6 , за липень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_6 , за серпень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_6 , за вересень 2023 року».
Відповідно до розрахунку ціни позову за період 01.10.2020 - 30.09.2023 у відповідача, як особи, що фактично разом із членами своєї родини (дружиною) проживає в квартирі АДРЕСА_10 , що має загальну опалювальну площу 79,6 кв.м., корисну площу 71,2 кв.м., утворилась заборгованість в загальному розмірі 112 912,03 грн., в т.ч. за жовтень – грудень 2020 року в сумі 9866,35 грн., виходячи з яких витрати 2922,06 грн. на утримання будинку та території, 2548,50 грн. на опалення, 749,31 грн. холодна вода, 452,66 грн. водовідведення, 1335,00 грн. електропостачання, 16,23 грн. освітлення міст загального користування, 198,21 грн. користування ліфтами. 
Аналогічно за 2021 рік у відповідача утворилась заборгованість в сумі 42006,19 грн., з яких витрати 12739,08 грн. на утримання будинку та території, 9885,54 грн. на опалення, 2696,05 грн. холодна вода, 1493,52 грн. водовідведення, 7333,20 грн. електропостачання, 64,92 грн. освітлення міст загального користування, 792,84 грн. користування ліфтами. 
За 2022 рік у відповідача утворилась заборгованість в сумі 33757,31 грн., з яких витрати 4360,28 грн. на утримання будинку та території, 5450,26 грн. на опалення, 5070,76 грн. холодна вода, 2666,54 грн. водовідведення, 9960,20 грн. електропостачання, 48,34 грн. освітлення міст загального користування, 574,70 грн. користування ліфтами. Відповідно до наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку витрати на обслуговування гуртожитку за період березень – серпень 2022 року відповідачу не нараховувались. Аналогічно за період березень – жовтень 2022 року відповідачу не нараховувались витрати на опалення.
За січень – вересень 2023 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 27282,18 грн. , з яких витрати 8650,80 грн. на утримання будинку та території, 7125,20 грн. на опалення, 1133,51 грн. холодна вода, 599,84 грн. водовідведення, 4733,95 грн. електропостачання, 360,55 грн. освітлення міст загального користування, 131,31 грн. користування ліфтами.
Доказів оплати зазначеної суми заборгованості відповідачем до суду не надано.
Судовим розглядом також встановлено, що за наведений спірний період 2020-2023 позивачем понесені фактичні витрати на утримання та обслуговування гуртожитку АДРЕСА_11 , що доводиться наступними письмовими доказами: за 2020 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №30/20 від 30.01.2020, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з поводження з побутовими відходами договір 12/1 від 03.02.2020, копії актів здачі-приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/20 від 04.02.2020, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060С/20 від 19.02.2020 та №0060С/20 від 24.12.2020, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі - приймання послуг водовідведення та водопостачання та платіжних доручень згідно договорів №1841/09-ТВ-Б від 26.02.2020 та №1842/09-ТК-Б від 26.02.2020; за 2021 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №37/21 від 02.03.2021, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір 12/1 від 18.02.2021, копії актів здачі-приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/21 від 12.02.2021, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №27/02 від 22.02.2021 та №1 від 29.03.2021, копії актів приймання- передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі-приймання наданих послуг водопостачання та водовідведення, платіжних доручень згідно договорів №2218/09-ТВ-Б від 19.02.2021, №2219/09-ТК-Б від 19.02.2021, №3002/09-ТК-Б від 21.12.2021 та 3001/09-ТВ-Б від 21.12.2021 ; за 2022 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №41/22 від 01.06.2022, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір № 12 від 18.04.2022 копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та платіжних доручень; щодо теплопостачання договори про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/22 від 11.02.2022 та №10117/22 від 17.10.2022, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №16-02/2022 від 11.02.2022, копії приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення договори №16303/09- Б-2-ТК від 03.02.2022, №16302/09-Б-2-ТВ від 03.02.2022, копії актів здачі- приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; за 2023 рік: щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів договір 20/01 від 20.01.2023, копії актів надання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №10161/23 від 17.01.2023 копії актів приймання-передачі теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060 від 30.01.2023, №0060-1 від 03.04.2023, №0060-2 від 03.05.2023, №0060-3 від 07.06.2023, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення платіжні доручення договори №3706/00-ТВ-Б від 30.01.2023 та №3707/00-ТК-Б від 30.01.2023, копії актів здачі-приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; щодо витрат на утримання будинку й території - калькуляція вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку, відповідно до наказів ХМАПО та ХНМУ.
У суду не має підстав сумніватися в достовірності таких понесених позивачем витрат. Надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунки заборгованості складені з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць, а тому приймаються судом та покладаються в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначених розрахунків відповідачем не надано. Так само не надано об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.
Отже позивачем доведено надання комунальних послуг відповідачу та членам його родини у заявленийперіод, а відповідач відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України доказів того, що нарахування проводилися в цей період за відсутності надання таких послуг, або комунальні послуги надавалися неналежної якості, що вказувало на наявність підстав для звільнення відповідача від оплати їх вартості або зменшення нарахованих сум, не надав.
Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з наступного.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - до житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Статтею 66 ЖК України (який діяв в період виникнення заборгованості та до 15.02.2026 року) встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).
Відповідно до ст. 67 ЖК України, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно положень ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, зі змінами від 14.01.2009 року та 16.12.2016 року і ст. ст. 7, 9 Закону України від 09.11.2017 «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до яких споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакціїї 2004 року, який діяв на час укладання конкракту", споживач зобов"язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач після закінчення строку дії контракту №2816 від 08.06.2007 не уклав договір про тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти та відповідно про сплату за надані послуги та витрат на утримання будинку і територій та житлово- комунальні послуги з позивачем, тобто допускає порушенням норм чинного законодавства. В той же час відповідач фактично продовжує проживати в гуртожитку та користуватись комунальними послугами.
Отже між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону 2004 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку 
1 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено або за нормами, затвердженими в установленому порядку. 
Аналогічні положення передбачені ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції Закону 2017 року.
При цьому такому праву прямо відповідає визначений ст. ст. 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Згідно п.3ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції 2004 року, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача.(ст. 20 Закону)
Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.
Згідно зч. 2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.
За правилом ст. 129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. 
Частиною 1 статті 130 Житлового кодексу України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком ( далі - Примірне положення), яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності та п 1.1. якого передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з висновкомВерховного Суду України, висловленим у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17).
Отже, відповідач після закінчення строку дії контракту №2816 від 08.06.2008 та до укладення нового та інших відповідних договорів на отримання послуг повинен був щомісячно сплачувати фактично отримані ним послуги на умовах, визначених законом.
На думку суду, відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку та договорів про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги. 
Суд критично ставиться до твердження відповідача, підтриманого 3-ю особою, щодо відсутності доказів встановлення тарифів на житлово – комунальні послуги уповноваженими органами або органами місцевого самоврядування з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року за № 2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування не належать питання погодження (узгодження) тарифів на житлово – комунальні послуги.
Також, відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017року за № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до ч.1 ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року за № 2189-VIII законодавцем визначений чіткий перелік виконавців комунальнихпослуг, якими є: 1) послуги з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуги з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуги з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуги з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуги з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуги з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуги з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів.
З урахуванням зазначеного та встановлених фактичних обставин у даній справі, позивач як управитель приміщення гуртожитку по Салтівському шосе, 268 в м. Харкові, не є виконавцем комунальних послуг в розумінні наведених актів законодавства, а тому самостійно не формує ціни та тарифи на такі послуги.
Отже положення «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 за №869 в редакції постанови від 03.04.2018 за №291 не підлягали застосуванню до даних правовідносин.
Одночасно порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюєтьсядія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», визначається «Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, якими визначено, що за умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата за електроенергію при загальному лічильнику розподіляється пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря). При цьому, балансоутримувач гуртожитку розраховується з енергопостачальником за електричну енергію, спожиту мешканцями зазначеного будинку (гуртожитку), згідно з показами загальнобудинкового засобу обліку електричної енергії.
Отже, за порядком, процедурою, нормативною обґрунтованістю та юридичним оформленням плата відповідачу за проживання його в квартирі студентського гуртожитку АДРЕСА_6 , здійснена відповідно до повноважень ректора університету, з дотриманням вимог чинного законодавства та у відповідності до об`єму та кількості спожитих послуг.
Також суд не приймає посилання відповідача на судові рішення у справах №2033/7685/12 від 29.10.2013, 2033/3817/12 від 18.10.2013 та які залишаються невиконаними позивачем, адже вони не стосуються предмета розгляду у даній справі. Крім того, представником 3-ї особи в судовому засіданні зазначено, що у зв`язку зі зміною законодавства, яке регулює порядок визначення тарифів на житлово-комунальні послуги, з 2019 року у позивача не має обов`язку здійснювати погодження тарифів на проживання в гуртожитку із органами місцевого самоврядування.
Також суд критично ставиться до твердження відповідача із посиланням на відповідь ХМР від 07.12.2023 №КО-8-19500/0/1-23.08.31-15399/0/129-23 на колективне звернення мешканців від 07.11.2023 про відсутність у гуртожитку постачання гарячої води та опалення, адже відповідно до наданого позивачем розрахунку позову витрати на опалення та постачання гарячої води відповідачу у травні- вересні 2023 не нараховувались, а починаючи із червня 2023 року витрати на електропостачання розраховуються згідно показань встановленого у кв. 228 (1-3) лічильника.
Щодо необхідності врахування судом права відповідача на 100% знижку на житлово-комунальні послуги відповіднодо положень рішення Харківської міської ради від 19.08.2020 № 2257/20 «Про затвердження Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки», то з цього приводу суд зазначає наступне.
Дійсно п.п. 9.1 розділу 9. Додаткові соціальні гарантії окремим категоріям громадян міста Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021-2025 роки, затвердженої рішенням від 19.08.2020 № 2257/20 37 сесії 7 скликання Харківської міської ради окремим категоріям громадян міста Харкова надані додаткові соціальні гарантії на оплату житлово-комунальних послуг та встановлено 100 % знижки на оплату за користування послугами з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з управління багатоквартирним будинком (на одну особу в межах соціальної норми житла і соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами) шляхом забезпечення перерахування грошових коштів (грошової компенсації) підприємствам, що надають послуги.
Додатком 19 до Програми сприяннябезпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021—2025 роки (до п. 9.1 розділу 9 «Додаткові соціальні гарантії окремим категоріям громадян»), який введено в дію з 01.01.2021 унормована процедура надання соціальних гарантій на оплату за користування житлово-комунальними послугами окремим соціальним категоріям громадян міста, зокрема додаткові соціальні гарантії на оплату житлово-комунальних послуг надаються шляхом перерахування компенсації за рахунок коштів бюджету міста Харкова підприємствам, що надають житлово-комунальні послуги (п.1.2 додатку 19), додаткові соціальні гарантії надаються протягом бюджетного року з дня отримання права на пільгу по день закінчення дії пільги або зняття з реєстрації пільговика у місті Харкові та на період роботи за безстроковим трудовим договором (з повною зайнятістю) по день звільнення або особам, які виконують їх обов`язки (у тому числі, з якими укладений строковий договір) на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" та відпустки для догляду за дитиною без збереження заробітної плати (але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку) (п.1.4 додатку 19); щомісячно до 21 числа звітного місяця комунальні заклади, центри, установи, Харківська обласна організація УТОГ та інші громадські організації надають в електронному вигляді поіменні списки громадян за звітний місяць, які мають право на додаткові соціальні гарантії, та інформацію про зміни у списках або про їх відсутність до Управління з соціальних питань Департаменту соціальної політики Харківської міської ради і підприємствам, що надають житлово-комунальні послуги (п.2.6 додатку 19); додаткові соціальні гарантії (місцева пільга) нараховуються в межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово- | комунальними послугами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» (п.2.7 додатку 19); пільгова знижка надається на площу 31,5 кв. м, якщо в цій сім`ї відсутні інші пільговики, тобто на додаткову пільгову площу на сім`ю (10,5 кв. м) пільга іншим особам не нараховувалася; якщо на додаткову пільгову площу на сім`ю (10,5 кв. м) пільга нараховувалася іншій особі, у цьому випадку нарахування місцевої пільги проводиться на площу 21 кв. м. (п.2.10 додатку 19); підприємства, що надають житлово-комунальні послуги, відповідно до поіменних списків надають інформацію (супровідний лист) та розрахунки витрат, пов`язані з наданням додаткових соціальних гарантій, до Управління з соціальних питань Департаменту соціальної політики Харківської міської ради до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним (п.2.11 додатку 19).
Як було встановлено судом, позивач як управитель приміщення гуртожитку по Салтівському шосе, 268 в м. Харкові, не є виконавцем комунальних послуг в розумінні досліджених судом актів законодавства, а предметом позову є саме відшкодування витрат балансоутримувача на утримання будинку гуртожитку та витрат на житлово-комунальні послуги, тобто не є підприємством, що надає житлово-комунальні послуги, алгоритм щодо реалізації процедури на пільги відповідним мешканцям міської територіальної громади унормований Програмою сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2021—2025 роки.
Також матеріали справине містять будь-яких доказів, що відповідач як особа, що мала та бажала реалізувати своє право на отримання соціальних гарантій на оплату за користування житлово-комунальними послугами окремим соціальним категоріям громадян міста Харкова, зверталась до позивача з відповідними клопотаннями та надавала необхідні підтвердні документи. Відповідні докази щодо наявності у відповідача відповідного права не надані й до суду під час тривалого розгляду справи.
Більш того суд звертає увагу, що наведений акт органу місцевого самоврядування передбачає пільгову знижку на площу 31,5 кв. м, якщо в сім`ї відсутні інші пільговики, натомість квартира АДРЕСА_10 , якою користується відповідач разом із членами своєї родини, має значно більшу площу, а саме корисну 71,2 кв.м., загальну опалювальну 79,6 кв.м.
Розглянувши твердження відповідача та представника 3-ї особи щодо необґрунтованого нарахування позивачем витрат із оплати житлово – комунальних послуг за період з 24 лютого 2022 року до 31 травня 2022 року із недотриманням рішення виконавчого комітету Харківської міської ради 08.06.2022 № 163 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних та транспортних послуг в умовах воєнного стану», суд зазначає наступне.
Так, зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування, з посиланням на ст. ст. 30, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет Харківської міської ради вирішив, зокрема комунальним підприємствам Харківської міської ради, що надають житлово-комунальні послуги на території міста Харкова, здійснити заходи щодо припинення стягнення плати за надані послуги фізичним особам громадянам України — споживачам (за виключенням отриманих споживачами пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг) за теплову енергію; за послуги з постачання теплової енергії; за послуги з постачання гарячої води; за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення; за послуги з поводження з побутовими відходами; за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внугрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання та водовідведення; за абонентське обслуговування за відповідні комунальні послуги та проведення відповідного коригування за період з 24 лютого 2022 року до 31 травня 2022 року включно. Також вирішено комунальним підприємствам Харківської міської ради, що надають житлово-комунальні послуги на території міста Харкова, з 01 червня 2022 року вжити заходи щодо перерахунку грошових зобов`язань фізичним особам громадянам України — споживачам (відповідно до отриманих споживачами пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг), що сплатили за житлово-комунальні послуги, які нараховані за період з 24 лютого 2022 року до 31 травня 2022 року включно, відповідно до пункту 1 цього рішення та рекомендувати надавачам / виконавцям житлово-комунальних послуг на території міста Харкова інших форм власності здійснити заходи, аналогічні викладеним у пунктах 1, 2 цього рішення.
Отже, наведене рішення органу місцевого самоврядування врегульовує питання припинення стягнення комунальними підприємствами міста Харкова плати за житлово-комунальні послуги споживачам - фізичним особам за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, а також проведення перерахунку тим споживачам, які здійснювали оплату послуг за визначений період.
Натомість як встановлено та доводиться досліденими судом письмовими доказами у справі, позивач не є комунальним підприємством міста Харкова, що надає житлово-комунальні послуги на території міста Харкова, а є державною установою, підпорядкованою Міністерству охорони здоров`я, а гуртожиток, в якому мешкає відповідач, не є гуртожитком комунальної власності територіальної громади. 
За таких обставин на позивача не може розповсюджуватись дія наведеного акту органу місцевого самоврядування, на чому наполягають відповідач та представник 3-ї особи.
Дослідженням судом змісту розрахунку ціни позову вбачається, що за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 позивачем не здійснювалось нарахування відповідачу до сплати витрат з обслуговування гуртожитку, утримання будинку та території, опалення, освітлення міст загального користування та користування ліфтами, а нараховувались лише витрати із надання холодної води, водовідведення та електропостачання в об`ємі їх фактичного споживання мешканцями квартири АДРЕСА_10 . 
Разом із тим суд погоджується із твердженнями відповідача, що питання заборгованості за період жовтень 2020- квітень 2021 (до 01.05.2021) було предметом розгляду судом та рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25.10.2021 у справі №645/3214/21 позивачу було відмовлено у задоволенні позову про стягнення із відповідача заборгованості за комунальні послуги в сумі 106310,40 грн. за період з 01.05.2018 по 01.05.2021. 
За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за суму 9866,35 грн. за 2020 рік та за період січень – квітень 2021 на суму 20064,20 грн.
В іншій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо обставин наявності права позивача на даний позов, то суд виходить з наступного.
Як зазначає відповідач та 3-тя особа дійсно судовими рішеннями у справах №520/7440/21 та № 520/5316/23 були визнані протиправним та скасовані розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».
Разом із тим, за актом прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року в оперативному управлінні позивача перебувають будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта управління, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим органом) у межах встановлених цим кодексом, іншими законами, а також власником майна (уповноваженим органом).
Також згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Харківський національний медичний університет (код ЄДРПОУ 01896866) є правонаступником юридичної особи – Харківська медична академія післядипломної освіти (код ЄДРПОУ 01896872). 
Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до ч. ч. 4-8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у разі приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, до містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках.
Відповідно до п. п. 39, 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 «згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій…….згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи будь-яким державним реєстратором».
Даних, що на виконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відповідні відомості щодо статусу Харківської медичної академії післядипломної освіти (код ЄДРПОУ 01896872) під час судового розгляду не добуто.
У суду також відсутні дані, що скасований акт прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, та відбулося повернення до складу майна Харківської медичної академії післядипломної освіти заборгованості відповідача, яка є предметом розгляду в даній справі. 
Між тим, відповідно до визначень, наведених в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Судовим розглядом встановлено, що реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до Розпорядження КМ України від 08.02.2021 №103-р та наказу МОЗ України від 15.03.2021 №452, а до ХНМУ, як правонаступника, перейшло усе майно ХМАПО як сукупність прав та обов`язків, які їй належать на підставі передавального акту. Отже, будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на день розгляду справи студентський гуртожиток № 7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово-комунальних послуг здійснюється ХНМУ шляхом укладання договорів про закупівлю послуг за державні кошти. 
У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване.
Позбавлення через судову процедуру відповідача обов`язку сплачувати витрати про утриманню будинку й територій та житлово комунальні послуги лише через наявність правової колізії при проведенні процедури припинення (реорганізації) ХМАПО шляхом його приєднання до ХНМУ, може мати наслідком недотримання основних принципів цивільного законодавства, викладених в ст. 3 ЦК України.
Велика Палата ВС у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20, п. 6.20) сформулювала такий висновок: «Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість».
Суд не може заохочувати недобросовісну поведінку боржника з тим, щоб останній отримав майнову вигоду лише через невиконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23. Більш того, суд вважає, що визнання протиправними та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» не впливає на обов`язок відповідача здійснювати оплату витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг позивачу, який наразі продовжує бути балансоутримувачем будівлі гуртожитку. Такі витрати позивачем понесені, а відповідачем отримані відповідні послуги.
Розглянувши клопотання 3-ї особі з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 та від 20 січня 2021 року у справі №203/2/19 (провадження № 61-6983св20) про відмову у задоволенні позову через те, що позов було пред`явлено до неповного кола відповідачів, а саме не було залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача ОСОБА_3 - мешканку квартири АДРЕСА_12 , суд вважає за необхідне в його задоволенні відмовити через те, що встановлені судами у наведених справах фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є іншими ніж у дані справі, а саме у провадженні № 61-6983св20 розглядався спір щодо скасування місця реєстрації особи, а у справі №761/23904/19 розглядався спір про визнання незаконним та скасування наказів, зобов`язання призначити на посаду, тобто такі висновки не є релевантним у даному випадку.
Одночасно суд зазначає, що уповноваженим представником відповідача у даній справі постійно діє безпосередньо сама ОСОБА_3 , яка будь-яких заперечень щодо її незалучення у справі в якості співвідповідача не заявляла, тобто вона є обізнаною в наявності як самої справи, так і її предмета та підстав. Справа в суді перебуває тривалий час, а тому відсутність протягом всього періоду розгляду судом справи зауважень від такого представника щодо її процесуального статусу в даній справі суд розцінює як згоду із правильністю визначеного складу її учасників.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За приписами ч. 1ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 972,74 грн. оскільки позовні вимоги задовольняються частково в розмірі 73,5% від заявленої суми.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.509,526,611,638,639,714 ЦК України, ст.ст.12,81,141,247,263-265,279 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг, третя особа: Харківська міська рада – задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, код ЄДРПОУ 01896866, ) заборгованість з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг, за період з 01.05.2021 року по 30.09.2023 року, у розмірі – 82 981,47 грн. (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одну гривню 47 коп.).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, код ЄДРПОУ 01896866, ) судовий збір у розмірі 1972,74 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві гривні 74 коп.).
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Відомості щодо сторін по справі:
Позивач: Харківський національний медичний університет, 61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, код ЄДРПОУ 01896866;
Представник позивача: Омельницька Тетяна Валентинівна, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_14 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_13 .;
Представник відповідача: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_15 ; 
Представник відповідача: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_16 ;
Представник відповідача: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_13 ;
Представник третьої особи Харківської міської ради: Марченко Марина Сергіївна, РНОКПП – НОМЕР_7 , адреса: 61003, м.Харків, майдан Конституції,7.
Повний текст судового рішення складено 05.05.2026 року.

Головуючий – суддя:    І.В.Ульяніч