Провадження № 2/470/350/26
Справа № 470/382/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
30 червня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Орлової С.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 29 червня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Айкон Дебт Коллекшн" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
04 травня 2026 року позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд ", яка підписана його представником - Пархомчуком С.В., який діє на підставі довіреності від 09 липня 2025 року.
У позовній заяві зазначено, що 01.12.2023 року між ТОВ «ФК «Верона» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір факторингу №1-01/12/2023, за яким набуто право вимоги до відповідачки.
07.06.2021 року між первісним кредитором та ОСОБА_1 було укладено договір №1903453 про надання фінансового кредиту, за яким відповідачці було надано кредиту в розмірі 2000 гривень, строком на 29 днів, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою - 1,9% в день.
Відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 20.02.2026 року виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 7394 грн., яка складається з : простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2000 грн, простроченої заборгованості за процентами - 5394 грн.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1903453 від 07.06.2021 року, у розмірі 7394 грн, та понесені судові витрати.
22 травня 2026 року від представника позивача Пархомчука С.В. надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій він просив суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13000 грн ( а.с. 55-62).
Представник позивача Пархомчук С.В. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглядати справу за його відсутності, до суду направив відповідь на відзив у якій на задоволенні позовних вимог наполягав ( а.с. 79-93).
Відповідачка та її представник - адвокат Петренко К.Д. (ордер про надання правничої допомоги від 12.05.2026 року) у судове засідання не з`явилися, до суду направили відзив, у якому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача за їх необґрунтованістю. Вважали, що позивач не надав належних доказів на підтвердження обставин отримання нею кредитних коштів, а розрахунок відсотків за користування кредитними коштами, всупереч умовам договору, здійснив поза межами строку кредитування. Клопотали про зменшення витрат на правову допомогу, посилаючись що витрати у заявленому розмірі становитимуть значний тягар для відповідача, крім цього розмір витрат не відповідає критеріям розумності, оскільки більше ніж удвічі перевищує суму позову, та складності справи, яка є малозначною ( а.с.63-75).
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи убачається, що 07 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Верона» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1903453 (далі Договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові грошові кошти (Кредит) на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України - гривні у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, у розмірі та порядку, встановлених договором. За умовами укладеного Договору відповідачу було надано в кредит 2000 грн строком на 29 календарних днів з моменту підписання Договору та перерахування коштів Позичальнику, а саме з 07.06.2021 року по 05.07.2021 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1.90% в день. За п.10.1 розділу 10 Договору укладаючи цей Договір, Позичальник усвідомила та підтвердила, що умови Договору для неї зрозумілі, відповідають її інтересам та справедливості. Підписання Договору свідчить, що до його підписання вона ознайомилась з усіма наявними та можливими схемами надання кредиту, правилами, порядком та умовами, на підставі яких Кредитодавець здійснює надання коштів у кредит, загальну вартість кредиту та всіх витрат, пов`язаних з отриманням кредиту у кредитодавця, та свідомо обрала умови отримання кредиту, викладенні у цьому Договорі. Кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором G9121 ( а.с.13-16,17-27).
Довідкою про ідентифікацію підтверджено клієнта ОСОБА_1 , одноразовий ідентифікатор: G9121, час відправки ідентифікатора 07.06.2021 на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 30).
Факт отримання відповідачкою коштів в кредит на підставі кредитного договору укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Верона" підтверджується копією листа ТОВ "Санрайз Фінанс" вих. №1903/2026-3 від 19 березня 2026 року, за яким 07.06.2021 року було здійснено переказ коштів на картку клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_2 у сумі 2000 грн за кредитним договором №1903453 ( а.с. 40). 
Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №1903453 та розрахунку заборгованості, станом на 20.02.2026 року заборгованість відповідача становить 7394 грн та складається з 2000 грн - заборгованості за кредитом, 5394 грн - заборгованості за процентами (а.с. 28, 90-92).
01.12.2023 року між ТОВ «ФК «Верона» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір факторингу № 1-01/12/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив право вимоги, а ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату набуло право грошової вимоги зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №1903453 ( а.с.29, 31-39).
Правовідносини сторін, у вказаній справі, склалися між ними у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.
Правовідносини даного правочину регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», нормативними актами Національного Банку України та Національної комісії з державного регулювання ринку фінансових послуг.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1,2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором відступлення (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України).
У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в кредит коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування.
Отже, враховуючи, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, суд доходить висновку про необхідність стягнення з неї на користь позивача заборгованості за договором №1903453, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача та її представника про нарахування відсотків поза межами строку кредитування. Відповідно до п.9.4.2 кредитного Договору, сторони домовились, що автоматичне продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження дії Договору (автопролонгація) без підписання сторонами додаткових угод застосовується також після настання дати погашення кредиту в разі неповернення суми кредиту та несплати або часткової сплати позичальником нарахованих процентів за користування кредитом до закінчення строку дії Договору. У разі несплати позичальником заборгованості до закінчення строку користування кредитом та закінчення строку дії Договору, сторонами застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту, Позичальник який підписує даний договір, дає згоду кредитодавцю на його автопролонгацію - продовження строку користування кредитом та строку дії Договору на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту. Крім цього, за п.п. 9.4.3-9.4.3.1 сторони узгодили що строк автопролонгації Договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 календарних днів включно, може застосовуватись неодноразово, але не більше ніж на 70 календарних днів в сукупності такої пролонгації. В період пролонгації дії підвищена процентна ставка, в розмірі 2.9% в день. З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані кредитодавцем починаючи з 07.06.2021 року по 17.09.2021, що відповідає умовам кредитного договору. 
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2662 грн. 40 коп. 
Згідно із частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи також належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача при зверненні до суду з позовом було надано копії:
- договору про надання правової допомоги № 09/07/2025 року укладеного між позивачем і Адвокатом Пархомчуком С.В. предметом якого є надання правової допомоги в цілому, без зазначення конкретної справи. За умовами якого вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється із фактично затрачених годин роботи адвоката та розраховується, виходячи з вартості роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000 грн, за одну годину фактично витраченого часу надання правової допомоги. Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025 року від 20 січня 2026 року, за умовами якої вартість години роботи адвоката було збільшено до 2500 грн, а також рахунок за надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги від 09.07.2025 року на суму 13000 грн ( а.с.31-39,61). 
З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, яка не є складною, час, витрачений адвокатом представником позивача на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, заперечення відповідача та її представника, які вважали такі витрати завищеними та неспівмірними зі складністю справи, суд доходить висновку, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Айкон Дебт Коллекшн" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" заборгованість за кредитним договором №1903453від 07 червня 2021 року станом на 20.02.2026 року в загальному розмірі 7394 (сім тисяч триста дев`яносто чотири) гривні, з яких 2000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5394 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору та 4000 (чотири тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Айкон Дебт Коллекшн" - адреса місцезнаходження : індекс 01042, вул. Саперне Поле, 12 м. Київ, ЄДРПОУ: 44002941.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне рішення суду складене 30 червня 2026 року.