Справа № 349/761/26 
Провадження № 2/349/680/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
30 червня 2026 року м. Рогатин
Рогатинський районний суд Івано-Франківської області 
в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.
з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/761/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позову зазначено, що 12 березня 2021 року ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 уклали за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/) електронний договір №3508907335-277094 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності.
Відповідно до умов договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту - 2500,00 грн; початковий строк кредитування - 14 днів; дисконтна відсоткова ставка - 0,01% за початковий строк кредитування; базова відсоткова ставка - 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п.3.5. - п.3.8. договору.
Кредитодавець взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, надав ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на його картковий рахунок , який він зазначив в особистому кабінеті.
У подальшому на підставі п. 3.7. та п. 3.8. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 26 березня 2021 року до 23 червня 2021 року за ставкою 2,2% на добу.
Оскільки ОСОБА_1 зобов`язання не виконав у нього виникла заборгованість у розмірі 7453,50 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2500,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 4953,50 грн.
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 подав відзиву на позов. У відзиві зазначив, що кредитний договір було укладено на 14 днів, ініціативи щодо продовження кредитного договору відповідач не виявляв. Позивач може претендувати тільки на відсотки в межах її кредитного договору та на тіло кредиту, що становить разом 2503,50 грн. Також просив зменшити витрати на правову допомогу, як неспівмірні зі складністю справи.
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Суд з власної ініціативи вирішив розгляд справи проводити у 
судовому засіданні з викликом сторін. Крім того, задоволено клопотання позивача про витребування в АТ КБ "ПриватБанк" документів, що становлять банківську таємницю.
23 червня 2026 року на виконання ухвали суду з АТ КБ "ПриватБанк" надійшли витребувані документи.
Представник позивача адвокат Гурський Г.Ю. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, також не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, судова повістка про його виклик у судове засідання повернуто до суду з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою". Однак на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позов, таким чином він був достовірно обізнаний про день, час та місце слухання справи.
У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
12 березня 2021 року ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок» уклали електронний договір №3508907335-277094 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Відповідно до п.1.1. Договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 2500,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором.
Пунктом 1.2. Договору визначено тип кредиту - споживчий кредит.
Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів здійснюється згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору.
Відповідно до п.2.1. Договору кредит надається строком на 14 днів («лояльний період») початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця.
Пунктами 3.6. - 3.7. Договору передбачено, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком продовження строку користування кредитом, зокрема, за умови зобов`язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду .
Додатком № 1 до Договору є графік розрахунків.
Видача кредитних коштів в сумі 2500,00 грн на номер картки НОМЕР_1 підтверджується відповідним повідомлення про перерахування коштів через платіжну систему ТОВ "ТАС ЛІНК", а також листом від 10 червня 2026 року №20.1.0.0.0./7-260604/62608БТ АТ КБ "ПриватБанк" та випискою по рахунку № НОМЕР_2 .
Згідно детального розрахунку заборгованості за договором №3508907335-277094 про надання коштів у позику від 12 березня 2021 року, залишок заборгованості ОСОБА_1 згідно кредитного договору становить 7453, 50 грн., з яких: 2500,00 грн за кредитом, 4953,50 грн. за відсотками з яких - 3,50 грн. нарахованих в межах лояльного періоду, 4950,00 грн. нарахованих за продовження строку користування кредитом.
Таким чином ТОВ "Кошельок" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі згідно умов договору.
Відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором, однак свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором.
Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За матеріалами справи встановлено, що 12 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав з позивачем договір №3508907335-277094 про надання коштів у позикув електронній формі, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, в тому числі розмір кредиту, відсоткову ставку за користування кредитом.
Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит.
Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про доведеність виконання ТОВ «Кошельок» зобов`язання з надання кредиту ОСОБА_1 в сумі 2500,00 грн, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок НОМЕР_2 . Отримання коштів у кредит визнано ОСОБА_1 про що зазначено у відзиві.
З розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків за його користування.
Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у сумі 2500,00 грн.
Щодо нарахування відсотків за користування кредитом, то суд зазначає, що за змістом ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 2500,00 грн, строком на 14 днів лояльного періоду, у подальшому не більше 90 днів після закінчення лояльного періоду у випадку невиконання зобов`язання.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати відсотків за користування кредитом теж не виконав, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом в сумі 4953,50 грн.
Таким чином загальний розмір заборгованості за договором про споживчий кредит №3508907335-277094 від 12 березня 2021 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 7453,50 грн. з яких 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4953,50 грн. заборгованість за відсотками.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено з застосуванням понижуючого коефіцієнта відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6725 від 11 травня 2025 року.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, тому згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Частинами 1,2 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини 3-5 статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано суду такі документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Гурського Г.Ю., договір про надання правничої допомоги від 12 лютого 2025 року з актом приймання-передачі правової допомоги до цього договору від 10 квітня 2026 року.
Вартість послуг адвоката становить 10 000,00 грн.
Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).
Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, з врахуванням клопотання ОСОБА_1 ю про зменшення витрат на правову допомгу, суд зменшує витрати позивача на правничу допомогу до суми 3 000,00 грн.
Керуючись  ст. 141, 263-265 ЦПК України ,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за договором про споживчий кредит №3508907335-277094 від 12 березня 2021 року в розмірі 7453,50 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2500,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 4953,50 грн .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» судові витрати в розмірі 5662,40 грн, які складаються із 2 662,40 грн судового збору та 3 000,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», місцезнаходження: вул. Антонова 8А с.Чайки Бучанський район Київська область 08135, код ЄДРПОУ 40842831.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 30 червня 2026 року.
Суддя О.О.Гаврилюк