Справа № 694/1130/26 
провадження № 2-а/694/27/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Звенигородка адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 7030220 від 15.04.2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу щодо нього закрити. Стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 665 грн. 60 коп.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 15.04.2026 року інспектором Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом Негровим Русланом Олександровичем відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В постанові зазначено про порушення позивачем п. 8.4 в ПДР України – проїзд під дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено». Із зазначеною постановою позивач не погоджується, вказує, що вона винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що на відеозаписі, який став підставою для винесення постанови, зафіксовано лише маневр його автомобіля, проте абсолютно відсутнє зображення самого дорожнього знака, вимоги якого нібито порушено. Фактично на вказаній ділянці дороги за адресою Черкаська область, м.Умань, пров. Телефонний станом на момент проїзду дорожній знак 3.21 був невидимий через перешкоди (стояв вантажний автомобіль, який закривав даний знак). Дорожні знаки повинні бути видимими та розміщеними так, щоб їх було легко розпізнати. Оскільки знака не було видно, в діях відсутній умисел та склад порушення.
Ухвалою суду від 27.04.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
05.05.2026 року представник відповідача подав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Представник зазначає, що 15.04.2026 року під час патрулювання вулиць м. Умань працівниками поліції було встановлено, що водій ОСОБА_1 виїхав з провулку Телефонного на вул. Суворовцової в напрямку перехрестя вулиць Садова-Суворовцової. При в`їзд до провулку Телефонного встановлено дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено, у зв`язку з чим водій порушив вимоги п. 8.4 в ПДР України. Працівники поліції зупинили автомобіль позивача за адресою вул. Садова, 4 на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор повідомив водію суть правопорушення та позивач погодився, що дійсно здійснив проїзд на заборонний дорожній знак. Працівник поліції роз`яснив водієві його права та виніс постанову, ознайомив позивача з її змістом та надав копію. ОСОБА_1 не заперечував факту вчинення ним правопорушення та не повідомляв, що дорожній знак був обмежений у видимості або невидимий через перешкоди. Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 встановлена наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана

постанова є законною, а суб`єкт владних повноважень при її винесенні діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений КУпАП.
13.05.2026 року позивач подав відповідь на відзив. Вказує на те, що в оскаржуваній постанові зазначено лише загальну фразу «нагрудний відео реєстратор» без зазначення назви, моделі та серійного номера приладу, а тому відеозапис є недопустимим доказом. Відповідач обґрунтовує свої позицію виключно на словах позивача, наданих у стані стресу. Визнання особою своєї вини не звільняє поліцію від обов`язку доказування. Оскільки відеозапису самого моменту в`їзду під знак немає, то факт порушення не доведений. На момент руху дорожній знак 3.21 був повністю перекритий габаритним вантажним автомобілем, що стояв перед ним, слова позивача щодо обізнаності стосувалися застарілої схеми руху, коли знак стояв лише при в`їзді на територію організації. Про нове встановлення знаку позивач не знав. Крім того, позивачу не було продемонстровано відеозапис факту в`їзду під знак. Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,

запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7030220 від 15.04.2026 року водій ОСОБА_1 15.04.2026 року о 15 год. 27 хв. керував транспортним засобом по пров. Телефонний в м. Умань та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4.в ПДР України - порушення вимог заборонних знаків. 
Цією постановою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.3).
В якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності прийнятої постанови відповідач надав суду рапорт інспектора Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Негрова Р.О., з якого вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він виїхав на вул. Суворовцової в напрямку перехрестя вул. Садова - вул.Суворовцової з провулку Телефонний в м. Умань, на який при в`їзді встановлено дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено». Під час розмови водієві було роз`яснено суть та обставини правопорушення, ознайомлено з постановою та вручено її копію. На момент складання постанови від водія будь-яких заяв чи скарг не надходило (а.с. 28).
Також відповідач надав суду відеозапис з боді камери поліцейського, який був переглянутий в судовому засіданні. 
Згідно з пунктом 8.4.в ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, серед яких підпунктом «в» визначено заборонні знаки, що супроводжується або скасовують певні обмеження в русі. До вказаної групи належить, зокрема, знак 3.21 «В`їзд заборонено», який забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою запобігання зустрічному руху на ділянках доріг з одностороннім рухом, організації відокремленого в`їзду та виїзду на майданчик відпочинку, АЗС, об`єктах сервісу тощо.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки, стоянки, а також за недотримання інших правил дорожнього руху, встановлених ПДР України.
Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.
Позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову від 15.04.2026 року про накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки вважає цю постанову незаконною та такою, що прийнята без надання суб`єктом владних повноважень належних доказів вчинення правопорушення.
Представник відповідача вважає постанову законною та обґрунтованою, а дії суб`єкта владних повноважень такими, що відповідають вимогам закону. При цьому стороною відповідача не було надано суду належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення, та правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
В матеріалах справи відсутній відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля, з якого б вбачалось порушення водієм ОСОБА_1 п. 8.4.в ПДР України, а саме рух автомобіля під його керуванням під заборонний знак «В`їзд заборонено». Такий відеозапис не було надано для огляду і позивачу під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, що вбачається з переглянутого судом відеозапису з боді камери поліцейського. 
З наданого суду відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що інспектор підійшов до вже зупиненого автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та повідомив, що

водій проїхав під заборонний знак «кирпіч». При цьому водій ОСОБА_1 не визнав своєї вини, а лише повідомив, що він не місцевий та кілька років тому здійснював проїзд на вказану вулицю і не бачив там знака. Вказав, що раніше знак забороняв в`їзд на територію підприємства, а не проїзд по вулиці. 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наявність у нього умислу на порушення Правил дорожнього руху України.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог про скасування постанови від 15.04.2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. згідно квитанції від 18.04.2026 року, вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 121, 139, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 247, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,
у х в а л и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7030220 від 15.04.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідності за ч. 1 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, вулиця Смілянська,57, код ЄДРПОУ 40108667.

Суддя           Т.М.Кравченко