441/1571/25 2/441/96/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

07.05.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - Ференц О.І.
за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, Львівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсним та скасування розпорядження, Державного акта, реєстрації права власності та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування –

В С Т А Н О В И В:

07.08.2025 ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка – ОСОБА_3 , яка була одинокою, проживала разом із нею та її сім`єю. Спадкова справа після смерті тітки не заводилася, їй не було відомо про те, що тітці належало право на земельну частку (пай). Коли у 2025 році вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , отримала відмову, оскільки Державний акт на право власності на землю було видано після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .
Зазначає, що оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 18 від 20.01.2003, на підставі якого і був виданий ОСОБА_3 . Державний акт на право приватної власності на землю, як і сам акт, були видані після смерті останньої, такі слід визнати недійсними та скасувати на підставі ст. 126, 182, 210 ЦК України. Оскільки ОСОБА_3 за життя належало право на земельну частку (пай), таке її право не може бути звужене видачею правовстановлюючих документів після її смерті, а відтак належне ОСОБА_3 на час смерті право на земельну частку (пай) площею 3.0542 умовних кадастрових гектари увійшло в склад її спадкового майна і було фактично нею. 
Просить суд визнати недійсними розпорядження голови Городоцької РДА № 18 від 20.01.2003 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 3.0542 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 085631, виданий 29.01.2003 ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 18 від 20.01.2003, що зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 361, скасувавши в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку, а також визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3.0542 умовних кадастрових га в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 30.03.2026 року замінено позивача у справі ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява його представника про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та просять його задоволити.
Представник відповідача – Городоцької міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов міський голова просив про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечує.
Представник відповідача – Львівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялися про час та місце проведення такого, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення засідання від нього не надходило.
У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінницею ОСОБА_3 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.01.1961 року, згідно з яким її батьком є ОСОБА_5 , Свідоцтвом про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 17.12.1966 року (а.с.6), Архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України м. Львів № Х-67 від 25.11.2024 року, яким підтверджується, що батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.8), Архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України м. Львів № Х-66 від 25.11.2024 року, яким підтверджується, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батька ОСОБА_2 , були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.10), а також Архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України м. Львів № Х-68 від 27.11.2024 року, яким підтверджується, що шлюб ОСОБА_11 і ОСОБА_8 відбувся 26.02.1938 року в с. Тучапи (а.с.12).
Згідно довідки КУ Городоцької міської ради «Об`єднаний трудовий архів» № 609/05-04 від 21.07.2025 року ОСОБА_3 , 1912 р.н., дійсно працювала у колгоспі «Україна» с. Родатичі Городоцького району Львівської області з 1951 до 1978 року (а.с.26).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Тучапи Городоцького району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 11.02.1997 (а.с.7). Спадкова справа після її смерті не заводилася (а.с.15). Згідно довідки виконкому Городоцької міської ради Львівської області № 747 від 28.10.2024 року ОСОБА_2 , 1937 р.н., дійсно проживала без реєстрації разом із ОСОБА_3 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 , здійснювала догляд за нею, після смерті фактично вступила в управління спадковим майном померлої (а.с.16).
Розпорядженням голови Городоцької РДА № 596 від 08.10.2002 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва жителям сіл Тучапи та Молошки за рахунок середніх земельних часток (паїв)» надано жителям сіл Тучапи та Молошки Городоцького району Львівської області дозвіл на складання Львівським філіалом інституту землеустрою «Укрземпроект» проекту відведення земель загальною площею 701.31 в умовних кадастрових гектарах сільськогосподарських угідь пайового фонду згідно додатку. Додатком № 2 до вказаного розпорядження від 08.10.2002 року затверджено список громадян-власників сертифікатів, яким погоджено передачу земельних часток (паїв) у приватну власність і виготовлення державних актів (в умовних кадастрових гектарах) Тучапської сільської ради Городоцького району, де під числом 361 значиться ОСОБА_3 , 1.99 в ум. кад. га. (а.с.23-25). 
Рішенням Тучапської сільської ради Городоцького району Львівської області № 70 від 14.11.2002 року «Про погодження технічної документації по внесенню змін до проекту роздержавлення та затвердження розміру середньої земельної частки (паю)» погоджено технічну документацію по внесенню змін до проекту роздержавлення і приватизації земель Тучапської сільської ради, затверджено середню земельну частку (пай) по сільській раді в розмірі 2.10 га, в тому числі ріллі 2.10 га., погоджено проект передачі земельних часток (паїв) у приватну власність 411 громадянам із земель «Нове життя» 697.95 га сільськогосподарських угідь у фізичних гектарах з врахуванням якості земель, в тому числі ріллі 697.95 га (а.с.21-22).
29.01.2003 року на ім`я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 085361, згідно з яким останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.0548 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тучапівської сільської ради. Вказаний акт було видано на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 18 від 20.01.2003 (а.с. 14, 17-20).
З листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13185/427-24-0.3 від 20.12.2024 року вбачається, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Родатицькій та Тучапівській сільських радах Городоцького району Львівської області запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на ОСОБА_3 відсутній, у Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) по Тучапівській сільській раді Городоцького району Львівської області запис про реєстрацію сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на ОСОБА_3 відсутній (а.с.29). 
ОСОБА_2 зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті тітки, проте листом від 05.08.2025 № 100/01-16 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ на право на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця (а.с.34).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тучапи Львівського району Львівської області (а.с.42). Згідно матеріалів спадкової справи № 210/2025, заведеної після її смерті, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , є її син – ОСОБА_1 . 
В ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963, у тому числі щодо прийняття спадщини за заповітом.
Згідно ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Як вбачається з матеріалів справи, Сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 не видавався, інших документів, які б підтверджували право на земельну частку (пай) спадкодавця позивачем не надано, навіть навпаки, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 була включена до списку осіб, яким передавалися земельні частки (паї) у приватну власність у січні 2003 року, тобто через шість років після її смерті. 
Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові ВС від 17.03.2020 у справі № 396/1683/18-ц9, якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікат на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право на спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». За змістом ст.22, 23 ЗК України в редакції 1990 року особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. 
Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Згідно документів, долучених до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , Сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався, до списку громадян-власників сертифікатів, яким передаються земельні частки (паї) у приватну власність, вона була включена у 2003 році, відтак в суду немає підстав стверджувати і позивачем не доведено, що на час відкриття спадщини таке право входило у склад спадкового майна ОСОБА_3 , відтак не могло бути успадковане її племінницею, а матір`ю позивача. 
З огляду на наведене відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . 
Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА № 18 від 20.01.2003 та Державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий на підставі вищевказаного розпорядження, були видані після смерті ОСОБА_3 , а саме у 2003 році, такі слід визнати недійсними та скасувати.
На підставі ст. 25, 373, 392 ЦК України, керуючись ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265 ЦПК України, суд –
У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.
Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 18 від 20.01.2003 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Визнати недійсними та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 085361 від 29.01.2003 про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 3.0548 га на території Тучапської сільської ради Городоцького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 361, скасувавши в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий         Ференц О.І.