ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

19 травня 2026 року	Справа № 191/15/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Байрак П.І.,
за участю:
представника відповідача - Ульяненко А.А. (після перерви не з`явився),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 191/15/26 за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому після його уточнення, просить суд:
- постанову головного держаного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Бігми Г.О., про стягнення з подвійної суми штрафу у розмірі 68 000 грн. скасувати, визначити сплату штрафу у розмірі 34 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем протиправно визначена сума штрафу у подвійному розмірі – 68000,00 грн. оскільки позивач не знав та не міг знати про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі рішення суду.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.03.2026 відкрив спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив справу до розгляду у судовому засіданні на 16 квітня 2026 року. Встановив відповідачу строк на подання відзиву. 
Витребував у Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіональнго управління Міністерства юстиції (м. Одесса), у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №79450920 (або №74950920) разом із доказами направлення ОСОБА_1 всіх постанов та інших документів, що були прийняті в рамках виконавчого провадження та доказів або інформації щодо фактичного ознайомлення ОСОБА_1 або його представника із оскаржуваною постановою.
На виконання вимог суду відповідачем надані матеріали виконавчого провадження. Проте, відзиву на позов не надано. 
16.04.2026 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
В судовому засіданні 16.04.2026 оголошено перерву до 07.05.2026.
07.05.2026 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги розгляд справи протокольною ухвалою від 07.05.2026 судом відкладено розгляд справи на 19.05.2026.
В судовому засіданні 19.05.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, навів відповідні пояснення. В судове засідання 19.05.2026 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи, судом справа розглянута за відсутності відповідача.
В судовому засіданні 19.05.2026 на стадії ухвалення судового рішення судом оголошено перерву, після якої судом мало бути оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Однак, під час перерви було оголошено повітряну тривогу. Після перерви представник позивача в судове засідання не з`явився.
Згідно положень ч. 1 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Постановою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 у справі №186/1795/25 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000(тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Також цією постановою суд роз`яснив, що штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1 КУпАП, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Копія платіжного документу подається до суду.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови в частині стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень на користь держави.
27.10.2025 Головним державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бігмою Ганною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79450920 з примусового виконання постанови №186/1795/25, виданої 29.09.2025 Шахтарським міським судом Дніпропетровської області про стягнення штрафу в розмірі 68000,00 грн. 
Не погоджуючись із цієї постановою з підстав стягнення подвійного розміру штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом №1404-VIII.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом положень статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII).
Так, відповідно до частини 1, 2 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -
тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За приписами частин першої, другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIIIвиконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 1 статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Суд зазначає, що постанова Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 №186/1795/25 є виконавчим документом відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII та вона містить усі необхідні відомості, зазначені у частині 1 статті 4 цього Закону.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.
Згідно із частиною 5статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27цього Закону.
Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи, суд дійшов висновку, що державний виконавець у визначений частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII строк приймає до примусового виконання виконавчий документ (відкриває виконавче провадження), який набрав законної сили.
Судом при вирішенні спору також враховано висновки Верховного Суду у постанові від 06.05.2020 справі № 815/6844/17 відповідно до яких органи ДВС і приватні виконавці у силу Закону № 1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку, перевірки правильності заповнення найменувань сторін виконавчого провадження тощо. Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
З матеріалів справи судом встановлено, що 29.09.2025 постановою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 у справі №186/1795/25 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000(тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Також цією постановою суд роз`яснив, що штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1 КУпАП, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Копія платіжного документу подається до суду.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови в частині стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень на користь держави.
20.10.2025 Шахтарським міським судом Дніпропетровської області листом №17914/25 направлено до Синельниківського ВДВС Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанову від 29.09.2025 у справі №186/1795/25, для виконання в частині стягнення штрафу. В цьому листі також зазначено, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Таким чином, державний виконавець, отримавши від Шахтарського міського суду Дніпропетровської області постанову від 29.09.2025 №186/1795/25 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП, яка набрала законної сили, скріплену гербовою печаткою, правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №79450920 від 27.10.2025.
Заперечуючи проти стягнення з нього штрафу у подвійному розмірі (68000 грн) позивач зазначає, що не міг знати про притягнення його до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки не був присутній під час розгляду його справи в суді, відповідно не був обізнаний із необхідністю сплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін у розмірі 34000 грн. 
Також позивач зазначає, що у період з 12.05.2025 по день відкриття виконавчого провадження перебував на військовій службі, про що надав відповідні довідки Військової частини НОМЕР_1 .
З цього приводу суд зазначає наступне.
За приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі положеннями статті 308 КУпАПу разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення по ч. 2 ст. 130 КУпАП позивачу було відомо, оскільки це сталося внаслідок зупинення позивача 18.08.2025 року уповноваженими особами ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та складено протокол ЕПР1 №427156 про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Цей протокол разом з іншими документами направлено до суду.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.Наведене не позбавляє права позивача на 
У рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони по справі зобов`язані проявляти зацікавленість ходом її розгляду.
Суд у цій справі зазначає, що перебування позивача на військовій службі не позбавило його права на отримання правничої допомоги на етапі складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та відповідно, отримання правового захисту в суді під час притягнення до адміністративної відповідальності.
До того, суд зауважує, що належних та допустимих доказів того, що перебування на військовій службі заважало позивачу цікавитись подальшим провадженням стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі складеного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів справи не надано.
Тому суд вважає необгрунтованими доводи позивача про те, що перебування позивача на військовій службі позбавило його можливості бути обізнаним із прийнятою судом стосовно нього постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, та відповідно, із наданим терміном для добровільного погашення суми штрафу у розмірі 34000 грн.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що постанова державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бігмою Ганною Олександрівною про відкриття виконавчого провадження ВП №79450920 з примусового виконання постанови №186/1795/25, виданої 29.09.2025 Шахтарським міським судом Дніпропетровської області про стягнення штрафу в розмірі 68000,00 грн, є правомірною та такою, що прийнята з дотриманням встановленого порядку та відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про скасування зазначеної постанови з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 287, 295 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, відповідно до статті 297 КАС України.
Повний текст рішення суду складений 29 травня 2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна