Справа № 175/8661/26
Провадження № 3/175/3397/26

Постанова
Іменем України

09 червня 2026 року суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Донець про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника штабу оперативних чергових командного пункту штабу військової частини НОМЕР_2 , 
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

09 травня 2026 року у АДРЕСА_2 майор ОСОБА_1 , недбало поставився до військової служби, достовірно знаючи, що він зобов`язаний запобігати вживанню алкогольних напоїв, запобігати вчиненню адміністративних та кримінальних правопорушень, з метою зміцнення законності та забезпечення військової дисципліни і правопорядку у військових колективах, внаслідок чого 09 травня 2026 року майор ОСОБА_1 , перебував в приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 проводив час на власний розсуд вживаючи алкогольні напої.
В цей же день 09 травня 2026 року, приблизно о 19 год. 00 хв. майор ОСОБА_1 знаходячись в приміщенні вищевказаного ресторану, перебуваючі в стані алкогольного сп`яніння вийшов на терасу ресторану, де у нього стався конфлікт із раніше не знайомими військовослужбовцями. В ході конфлікту ОСОБА_1 вирішив їх відлякнути (у зв`язку з тим, що їх було двоє та він бачив з їх боку наміри застосування до нього фізичної сили) та здійснив один постріл в гору, із закріпленої за ним зброї калібру 9 мм, пістолету ПМ ( НОМЕР_3 ). Від пострілу майор ОСОБА_1 постраждалих не було. 
Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1  про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», проте до суду не з`явився. Згідно матеріалів справи просив розглядати справи у його відсутності.
Вивчивши матеріали справи, докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно із положеннями закону України «Про оборону України» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
При цьому згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Адміністративно-господарські функції (обов`язки) – це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, їхніх заступників, керівників відділів підприємств тощо.
Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) – це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.
Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП, є не будь-який військовослужбовець, а виключно військова службова особа, тобто вказані поняття не є тотожними.
З витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 є начальника відділення оперативних чергових командного пункту штабу військової частини НОМЕР_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 є військовою службовою особою, тобто військовим начальником в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №62/26 від 18 травня 2026 року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , витягом з наказу №104 та №228.
З досліджених доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами, зібраними у справі та вони беззаперечно вказують на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Тому при призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника і вважає, що достатньо буде призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 стягненню у вигляді штрафу.
Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).
Згідно п. 12) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці – у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку.
З огляду на наведене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 23, 30, 33, 172-15, 277-280 КУпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд - 

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень. 
З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати  ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 34 000 грн.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М. 
Строк пред`явлення до виконання – три місяці. 
Постанова набрала чинності _____________________ року.