ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 917/1748/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. (головуючого), Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О., 
представників учасників справи:
позивача - Мазан О. І.,
відповідача - Будігай О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Господарського суду Харківської області від 13 січня 2026 року (суддя Юрченко В.С.),
постанову Східного апеляційного господарського суду від 08 квітня 2026 року та додаткову постанову від 23 квітня 2026 року (колегія суддів: Жельне С.Ч., Тихий П.В., Плахов О.В.)

у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтехналадка"
про стягнення грошових коштів в розмірі 2 276 636,96 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Військова частина НОМЕР_1 (далі - ВЧ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремтехналадка" (далі - ТОВ "Ремтехналадка") про стягнення грошових коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором підряду на будівництво від 01 травня 2025 року (далі - Договір).

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій

2.1. 01 травня 2025 року між позивачем як замовником та відповідачем як підрядником укладений Договір, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами виконати роботи з будівництва Об`єкту.

2.2. Згідно з пунктом 1.4. Договору роботи виконуються в терміни, обумовлені календарним графіком виконання робіт (додаток 4), що є невід`ємною частиною Договору.

2.3. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що вартість робіт визначена за договірною ціною (додаток 1) і складає: 79 437 185,92 грн, в тому числі ПДВ 13 239 530,99 грн, та є складовою частиною вартості робіт за Об`єктом в межах зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва Об`єкта.

2.4. Невід`ємною частиною Договору є: додаток №1 - договірна ціна; додаток №2 - підсумкова відомість ресурсів; додаток №3 - зобов`язання; додаток №4 - календарний графік виконання робіт.

2.5. Календарним планом виконання робіт (додаток №4 до Договору) сторони узгодили графік і строки виконання робіт підрядником, кінцевою датою завершення робіт визначено 20 червня 2025 року.

2.6. На виконання умов Договору, в межах визначеного пунктом 3.2 Договору строку, сторонами підписано акт приймання-передачі будівельного майданчику від 29 квітня 2025 року, згідно з яким замовником передано, а підрядником прийнято Об`єкт будівництва.

2.7. На підтвердження часткового виконання робіт підрядником, між сторонами було підписано довідки про вартість виконаних робіт та витрати.

2.8. Зобов`язання позивача щодо здійснення підряднику оплати фактично виконаних робіт у розмірі 38 339 847,92 грн підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними інструкціями № 95 від 08 травня 2025 року на суму 23 831 155,78 грн, № 360 від 06 червня 2025 року на суму 1 013,93 грн, № 530 від 25 червня 2025 року на суму 10 872 616,37 грн, №746 від 07 липня 2025 року на суму 2 877 150,23 грн та № 856 від 16 липня 2025 року на суму 757 911,61 грн.

2.9. Актом звірки взаємних розрахунків, який підписаний між сторонами, зафіксовано, що станом на 21 липня 2025 року у позивача немає заборгованості, в межах виконаних господарських зобов`язань перед відповідачем.

2.10. 09 липня 2025 року рапортом тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира ВЧ встановлено порушення строків виконання взятих на себе зобов`язань з боку підрядника, оскільки станом на 20 червня 2025 року відсутні акти приймання виконаних будівельних робіт на зазначений у Договорі обсяг.

2.11. 10 липня 2025 року позивачем нарочно надано відповідачу повідомлення від 23 червня 2025 року №5/539 про розірвання Договору у зв`язку із порушенням відповідачем строків виконання робіт.

2.12. Також, позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 16 липня 2025 року №34/264 про сплату штрафних санкцій на суму 2 276 636,96 грн.

2.13. 05 серпня 2025 року відповідач надав відповідь на претензію (вх. № 641) в якій зазначив, що затримка у завершенні робіт за Договором виникла не з вини підрядника, а внаслідок дії обставин, які він не міг ані передбачити, ані вплинути на їх перебіг. Зокрема вказує про відсутність у нього під час виконання робіт проєкту на виконання робіт, як-то передбачено пунктом 6.1. Договору, а також зазначив про відсутність на ринку матеріалів, необхідних для виконання робіт з будівництва фортифікаційних споруд.

2.14. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом, в якому він просив стягнути з відповідача штрафних санкцій у розмірі 2 276 636,96 грн.

3. Короткий зміст судових рішень

3.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 13 січня 2026 року у справі відмовлено у позові повністю.

3.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду 08 квітня 2026 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

3.3. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що виконання відповідачем робіт за Договором було об`єктивно ускладнене відсутністю належної та повної проєктної і технічної документації, яка визначає містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні та технологічні рішення об`єкта будівництва, без якої належне та своєчасне виконання робіт є неможливим. За таких обставин, на переконання судів, відповідач був позбавлений реальної можливості виконати зобов`язання у строки, встановлені Договором, що виключає наявність у його діях складу правопорушення у вигляді прострочення виконання зобов`язання. Невчинення позивачем дій, необхідних для належного виконання відповідачем своїх зобов`язань, зокрема щодо забезпечення вихідними даними та проєктними рішеннями, об`єктивно перешкоджало виконанню робіт у встановлений строк та, як наслідок, виключає застосування до відповідача штрафних санкцій. Суди виснували, що за таких обставин покладення на відповідача відповідальності за порушення строків виконання робіт суперечило б принципам справедливості, добросовісності та розумності, а також призвело б до необґрунтованого покладення негативних наслідків неналежної поведінки позивача на іншу сторону зобов`язання.

3.4. Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2026 року стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 000,00 грн.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13 січня 2026 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08 квітня 2026 року, а також додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2026 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю: стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 2 276 636,96 грн, а також судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

4.2. ВЧ оскаржує рішення Господарського суду Харківської області від 13 січня 2026 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08 квітня 2026 року у справі №917/1748/25 на підставі пункту 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також пункту 4 зазначеної норми з посиланням на пункти 5, 6 частини першої статті 310 ГПК України.

4.3. Касаційну скаргу на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2026 року у справі №917/1748/25 скаржник подав на підставі пункту 1 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

5. Рух справи в суді касаційної інстанції

5.1. Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2026 року та передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08 травня 2026 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

5.2. Ухвалами від 08 червня 2026 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

6.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Нормами частини другої статті 300 ГПК України встановлені межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Доводи касаційних скарг позивача

7.1. В обґрунтування підстави касаційного оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 13 січня 2026 року та постанови Східного апеляційного господарського суду 08 квітня 2026 року, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, ВЧ зазначає, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, статей 638, 837, 844, 875, 877, 883, 887 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та пункту 10 Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560 (далі - Порядок), водночас висновок Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах відсутній.

7.2. Зокрема, позивач стверджує, що ним відповідно до пункту 10 Порядку надіслано відповідачу всю необхідну документацію щодо Об`єкта будівництва, що дало змогу відповідачу виконувати роботи. Не маючи у своєму розпорядженні відповідної документації, підрядник не міг би ані сформувати ціну за Договором (що б унеможливило підписання Договору), ані виконувати роботи на Об`єкті (натомість факт часткового виконання робіт підтверджується наявними у матеріалах справи документами). Таким чином, маючи в наявності необхідну документацію, підрядник не мав перешкод для виконання робіт на Об`єкті та не звертався до замовника щодо необхідності направлення йому будь-якої додаткової документації по Об`єкту.

7.3. В обґрунтування підстави касаційного оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 13 січня 2026 року та постанови Східного апеляційного господарського суду 08 квітня 2026 року, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 310 ГПК України скаржник зазначає про порушення правил територіальної юрисдикції, оскільки до спірних правовідносин слід застосовувати загальні правила визначення підсудності.

7.4. В обґрунтування підстави касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду 08 квітня 2026 року, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 310 ГПК України ВЧ вказує, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувся за відсутності представника позивача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (не запрошеного до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції).

7.5. В обґрунтування підстави касаційного оскарження додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2026 року у справі №917/1748/25, передбаченої пунктом 1 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції під час присудження до стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу не врахував сталі висновки Верховного Суду щодо необхідності застосування критеріїв реальності, обґрунтованості та пропорційності таких судових витрат.

8. Заперечення відповідача на касаційну скаргу позивача

8.1. ТОВ "Ремтехналадка" у відзивах на касаційні скарги ВЧ зазначає про їх необґрунтованість, просить залишити їх без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Щодо підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України

9.1. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

9.2. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

9.3. Скаржник посилається на те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представника позивача Мазана О.І. не було запрошено до відеоконференції. 

9.4. Так, відповідно до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06 березня 2026 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ВЧ на рішення Господарського суду Харківської області від 13 січня 2026 року у справі №917/1748/25; постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку; забезпечити участь представника ВЧ Мазана О.І. у судовому засіданні, призначеному на 08 квітня 2026 року о 12.00 в режимі відеоконференції; роз`яснити представнику ВЧ Мазану О.І., що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції він зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до початку судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники, камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

9.5. Представник позивача зазначає, що його не було запрошено до відеоконференції у справі, на підтвердження чого надав скріншот сторінки відеоконференцій із системи ВКЗ.

9.6. Згідно з протоколом судового засідання в режимі конференції №6214104 від 08 квітня 2026 у справі №917/1748/25 для її розгляду було запрошено представника відповідача в режимі відеоконференції, представник позивача не запрошувався. Зазначено, що представник позивача не з`явився до зали суду.

9.7. За змістом частини першої статті 197 ГПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

9.8. Відповідно до абзаців першого, третього пункту 51 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), у разі проведення судового засідання в режимі відеоконференції секретар судового засідання засобами підсистеми ЄСІТС забезпечує ведення протоколу (журналу) судового засідання в електронній формі та технічний запис судового засідання. До матеріалів справи в паперовій формі за необхідності приєднується роздрукований паперовий примірник протоколу (журналу) судового засідання з посиланням на технічний запис судового засідання.

9.9. Відповідно до Інструкції секретаря судового засідання щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, розміщеній на офіційному веб-сайті https://vkz.court.gov.ua/, додавання учасників до відеоконференції виконується організатором на сторінці конференції або у режимі адміністрування.

9.10. Отже, з наведених вище норм вбачається, що секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу (журналу) судового засідання в електронній формі, технічного запису судового засідання та запрошує учасників справи до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції шляхом їх додавання до відеоконференції на сторінці конференції або у режимі адміністрування. 

9.11. Як свідчить протокол судового засідання в режимі конференції №6214104 від 08 квітня 2026 у справі №917/1748/25, представника позивача не було запрошено до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Отже, судом апеляційної інстанції було допущено порушення прав позивача на участь у судовому засіданні, надання пояснень, здійснення захисту своїх прав та інтересів.

9.12. Враховуючи, що представник ВЧ Мазан О.І. не зміг взяти участі у судовому засіданні, призначеному на 08 квітня 2026 року о 12.00 в режимі відеоконференції з незалежних від нього причин, доводи його касаційної скарги у цій частині є обґрунтованими, з огляду на що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із направленням справи на новий апеляційний розгляд.

9.13. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, частково отримала підтвердження під час касаційного провадження, в зв`язку з чим постанова Східного апеляційного господарського суду 08 квітня 2026 року підлягає скасуванню з цієї підстави.

9.14. Оскільки постанова суду апеляційної інстанції скасовується з підстави, яка визначена частиною першою статті 310 ГПК України як така, що сама по собі спричиняє обов`язкове скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд, інші доводи касаційної скарги не розглядаються, оскільки в цьому випадку вони не можуть вплинути на висновок Верховного Суду за результатом касаційного перегляду справи.

Стосовно касаційного оскарження, додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2026 року

9.15. Скаржник подав касаційну скаргу на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2026 року у справі №917/1748/25 на підставі пункту 1 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції вирішуючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не врахував правові позиції Верховного Суду.

9.16. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що за змістом статті 244 ГПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Отже, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21).

9.17. Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції у цій справі, то додаткову постанову апеляційного господарського суду, яка є похідною від первісного судового акта, також слід скасувати, незалежно від вимог та доводів касаційної скарги позивача, які стали підставою для відкриття касаційного провадження з перегляду цього судового рішення.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1. За змістом пункту 5 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

10.2. Згідно з частиною четвертою статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

10.3. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України колегія суддів вважає, що доводи позивача отримали часткове підтвердження під час касаційного провадження. Суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування постанови Східного апеляційного господарського суду від 08 квітня 2026 року та, відповідно, - додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2026 року.

11. Судові витрати

11.1. Враховуючи, що в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 08 квітня 2026 року та додаткову постанову від 23 квітня 2026 року скасувати.

3. Справу направити на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Л. Власов

Суддя І. В. Булгакова

Суддя Т. М. Малашенкова