Справа № 489/7963/21 
кримінальне провадження 
№1-кп/489/257/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 р. м. Миколаїв

Інгульський районній суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
обвинуваченого - ОСОБА_5 
захисника - ОСОБА_6 ОСОБА_7 
потерпілого - ОСОБА_8 
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12021152040000699 від 13.06.2021 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого головою правління ОСББ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2021 близько 12:15 ОСОБА_5 , знаходячись біля 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин, діючи з кримінально протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (спричинення тілесних ушкоджень), однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, наніс один удар правою ногою в область лівого стегна потерпілого ОСОБА_8 , від чого останній впав на асфальт, отримавши середньої тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді закритого косого перелому верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. 

З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а саме: у необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні.

Обвинувачений в ході судового розгляду свою вину не визнав, показав, що початком подій був листопад 2020. В правління потрапила пані ОСОБА_10 , його обрали головою ОСББ. Отримав повідомлення від дружини ОСОБА_11 , про те, що він або буде виконувати те що йому кажуть, або будуть проблеми з поліцією та прокуратурою. Потім було багато скарг на нього до різних інстанцій. 
Того дня через прогноз погоди вирішили робити відмостку, біля 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , оскільки там була вирва. Близько 10 год почали працювати, він замішував розчин. Балагута спілкувалась з ними з вікна. З 10 по 12 звернув увагу, що ОСОБА_11 ходив в бік сміттєвих баків декілька разів. Він написав в загальному чаті про допомогу, на що отримав від ОСОБА_11 відповідь, що працювати будуть ті, хто більше всіх краде, повідомив про це ОСОБА_12 , посміялися, продовжили працювати. Через 1- 1,5 хв. відчув позаду звук, що щось впало. ОСОБА_12 його спитав: «Що це?», та він повідомив, що це впав ОСОБА_13 . Він вирішив підійти до нього, але ОСОБА_12 сказав не підходити. На його запитання ОСОБА_11 : «Що трапилось?», той відповів, що він йому зломав ногу, дістав телефон та почав його знімати. У той час заїжджала машина, ОСОБА_11 заважав, він запропонував йому допомогти, але ОСОБА_11 сказав, що не треба. Балагута винесла табурет, він викликав швидку. Через 7 хв. спокійно підійшла дружина ОСОБА_11 , ОСОБА_11 повідомив, що трапилось, та дружина викликала поліцію. 
Показав, що ОСОБА_14 при події не було, а він прийшов давати свідчення після події через годину. ОСОБА_10 у той день вдома взагалі не було. Вважає, що ОСОБА_13 це робить навмисно оскільки погрожував йому правоохоронними органами. Безпосередніми свідками могли бути тільки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . 
У той день з потерпілим не спілкувався, конфліктів в них не було.

Судом, під час судового розгляду, на обґрунтування вини ОСОБА_5 було досліджено нижченаведені докази.

Потерпілий ОСОБА_8 (допит 09.09.2022). показав, що 12.06.2021 перебуваючи за адресою свого мешкання у АДРЕСА_3 , вийшов зі свого 4-го під`їзду викинути сміття біля 6-го під`їзду, коли йшов назад його окликнув обвинувачений та він підійшов до нього поспілкуватись. Той був обурений звітом ревізійної комісії, вони спілкувались про це на підвищених тонах близько 2-3 хв. Потім обвинувачений повернувся та пішов в бік 6-го під`їзду, сказавши щось образливе до нього. Він також образив обвинуваченого у відповідь, той повернувся, підійшов до нього та вдарив своєю правою ногою по його лівій нозі, він впав, та вже не відчував ногу. Обвинувачений спочатку думав, що нічого не трапилось, що він прикидається, почав знімати його на телефон. Згодом допоміг йому сісти, зателефонував дружині, приїхала швидка та забрала його до лікарні.
Під час його розмови з обвинувачений біля 6-го під`їзду перебував ще ОСОБА_12 , який після того, як він впав, підходив до нього та казав, що йому так і треба.
Потерпілий показав що був лише один удар по його нозі, свідомість не втрачав. Після удару з ОСОБА_16 майже не спілкувався, той лише допоміг йому сісти на стілець. Впав на асфальт проїжджої частини, ногу майже не відчував. Коли садився на стілець та тримався за ногу, нога боліла. Поліцію викликала його дружина, він не викликав.

Свідок ОСОБА_17 (допит 09.09.2022) показав суду, що біля 11 год вийшов зі свого під`їзду разом з дитиною та прямували на вихід з території будинку по АДРЕСА_3 , оскільки його теща перебувала у лікарні та він хотів її провідати. Підходячи до 4-го під`їзду почув крики та мати та перейшов з дитиною через дорогу. Біля 6-го під`їзду побачив обвинуваченого та потерпілого, які лаялися. Бачив як обвинувачений розвернувся та пішов у бік 6-го під`їзду, зробив два шаги, потів ще раз розвернувся, повертаючись до потерпілого та наніс йому удар правою ногою у ліву ногу потерпілого вище коліна. ОСОБА_8 ойкнув та впав. Підтвердив обставини, які він зазначав у слідчому експерименті. 
Також показав, що сам удар бачив коли проходив повз, бачив на вскоси, не поза спиною ОСОБА_11 , бачив, що удар ОСОБА_16 наніс прямою ногою в ногу, не збоку. Бачив біля 6-го під`їзду ОСОБА_12 , той сидів та нічого не робив, спостерігав за сваркою.
У дворі з поліцейськими не спілкувався.
При повторному допиті свідок ОСОБА_14 повідомив, що спочатку обвинувачений та потерпілий лаялися. Потім ОСОБА_16 розвернувся спиною до ОСОБА_11 , відійшов на пару метрів, а потім різко повернувся і вдарив його правою ногою в область передньої частини стегна. Зазначив, що на слідчому експерименті чітко все показував.
Розбіжності у протоколі допиту на стадії досудового розгляду пояснив тим, що поспішав, повідомляв про це працівника поліції проте той сказав, що буде і повторний допит, якщо буде «справа».

13.01.2023 була допитана свідок ОСОБА_18 , яка суду показала, що бачила сварку між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , 12.06.2021 р., під час якої ОСОБА_16 наніс ОСОБА_11 удар. Дату запам`ятала добре, бо наступного дня їхала на роботу у Коблево. Під час сварки бачила, як ОСОБА_16 почав відходити від ОСОБА_11 , розвернувшись до нього, підійшов та наніс удар ногою у стегно ОСОБА_11 . Це все відбувалось по АДРЕСА_3 , біля 6-го під`їзду. Бачила це, бо була на вулиці, вийшла забрати речі з машини. Чула, що сварка відбулась із-за нецільового використання коштів. ОСОБА_11 під час сварки ударів ОСОБА_16 не наносив. ОСОБА_16 був ближче до під`їзду, а ОСОБА_11 ближче до проїжджої частини. 
Коли ОСОБА_11 впав, він стогнав, ОСОБА_16 був біля нього. В неї не було телефону, тому вона вирішили позвати дружину ОСОБА_11 , тому не бачила, що відбувається. У обвинуваченого та потерпілого неприязні відносини через роботу ОСББ.
Бачила лише один удар, більше ударів не було. Бачила удар, коли знаходилась вже біля свого під`їзду (біля його входу). На місці сварки бачила ще ОСОБА_19 , який сидів на парапеті шостого під`ізду та щось робив, замішував розчин. Неприязних відносин до ОСОБА_16 не має, але вважає, що він не раціонально використовує кошти, подавала на нього скаргу.
ОСОБА_16 вдарив правою ногою у ліву верхню частину стегна Смирнова, прямою ногою, після чого ОСОБА_11 вав на рівну асфальтову поверхню. (пам`ятає сусіда який йшов з дитиною та ще іншу сусідку).

Свідок ОСОБА_20 (допитана 09.02.2023) повідомила суду, що працює також в правлінні ОСББ. Свідок показала, що це було у суботу 12.06.2021 р. Бачила як ОСОБА_12 та ОСОБА_16 робили відмостку, спілкувалась з ними через вікно кухні. Давала їм води. Бачила як ОСОБА_11 ходив туди-сюди. Було жарко та на вулиці нікого не було. Після 12 години запропонувала води. ОСОБА_11 бачила на відстані 5-6 метрів від хлопців. Почула глухий звук, начебто хтось впав, підійшла до вікна побачила, що ОСОБА_11 впав. Біля бардюру. Вона вийшла на вулицю подивитись що і як, а потім повернулась до квартири. ОСОБА_16 посадив потерпілого на стілець. Прийшла дружина ОСОБА_11 та почала сперечатись із ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , викликала потім швидку та поліцію. Коли приїхала поліція з`явився ОСОБА_14 та повідомив що бачив, як все трапилось. 
У дворі бачила тільки ОСОБА_21 , яка щось фарбувала та була у дворі. ОСОБА_11 бачила біля сміттєвого баку лише один раз, коли він направлявся через двір до баку.
Також не бачила від чого безпосередньо впав ОСОБА_11 , але запевняє, що ОСОБА_12 та ОСОБА_16 знаходились біля її вікна, на дуже близькій відстані, коли вона почула глухий звук (звук як впав ОСОБА_11 ). До того як почула глухий звук не чула, щоб ОСОБА_16 розмовляв із ОСОБА_11 .
При повторному допиті свідок ОСОБА_15 повідомила, що була вдома, на першому поверсі. ОСОБА_22 ) та ОСОБА_23 ( ОСОБА_12 ) робили відмостку біля будинку. Коли швидка поїхала, прибіг ОСОБА_14 і почав казати, що він нібито все бачив. Також була ОСОБА_24 (дружина потерпілого), ОСОБА_25 ) та ОСОБА_26 . Пізніше, вже коли була поліція, підійшла ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ). На запитання прокурора чому під час попереднього допиту не згадували про присутність ОСОБА_29 , свідок повідомила, що її про це не питали. Вона підійшла пізніше, коли швидка вже поїхала і ОСОБА_30 забрали.
На запитання прокурора щодо уточнення часу появи ОСОБА_14 та ОСОБА_29 свідок повідомила, що це було вже після 12:00, ближче до першої години дня. Спочатку спостерігала все це з вікна кухні, поки готувала їжу, а потім вийшла на вулицю. Коли вийшла, сіла із ОСОБА_12 на парапеті, і тоді підійшла ОСОБА_28 .

09.02.2023 було допитано свідка ОСОБА_19 , який під час судового розгляду показав що чітко не пам`ятає, але мабуть це була субота. У неділю повинен був бути дощ. ОСОБА_16 розмістив повідомлення щодо необхідності забетонувати майданчик біля під`їзду. Завезли пісок та виконували цю роботу з ОСОБА_16 . ОСОБА_16 робив бетонний розчин та носив його. Бачив ОСОБА_11 , як той ходив в напрямку сміттєвих баків, це було декілька разів. Потім почув падіння якогось предмету, схоже металевого. Стверджує, що ОСОБА_31 удари не наносив. Після того як почув, що щось впало, бачив як ОСОБА_16 підходив допомогти ОСОБА_11 , той дістав телефон та телефонував. Щодо обставин чи був конфлікт нічого не повідомив. Показав що ОСОБА_16 під час виконання робіт майже нікуди не відходив. Їх бачила ОСОБА_15 через вікно кухні, постійно з ними спілкувалась. ОСОБА_11 впав на відстані 5-6 метрів від того місця, де виконувались роботи. Момент падіння не бачив, оскільки стояв на колінах та розгладжував бетонний розчин, який ОСОБА_16 подавав лопатою. ОСОБА_11 впав по середині проїжджої частини. ОСОБА_16 підходив тільки для з`ясування його стану та чи потрібна допомога. Більше нікого не бачив, бо працював.

09.03.2023 було допитано свідка ОСОБА_32 , який суду показала, що подія відбулась 12.06.2021 р. Заздалегідь була об`ява допомогти. Близько 10, години вийшла у двір пофарбувати металевий профіль. ОСОБА_12 та ОСОБА_16 робили відмостку, спілкувались всі разом. Через вікно з ними також спілкувалась ОСОБА_15 . Близько 12:00 побачила, як біля дитячого майданчику у бік баків для сміття проходив ОСОБА_11 , продовжили працювати. Через хвилин 15 відчула звук (удар) об асфальт. Подумала на ОСОБА_12 , оскільки він є літньою людиною, та подивилась на нього. ОСОБА_16 обернувся назад та повідомив, що ОСОБА_11 впав. ОСОБА_33 на проїжджій частині біля доріжки, ближче до бордюру. ОСОБА_16 через кілька хвилин вирішив підійти до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 сказав не підходити, оскільки у ОСОБА_16 (який є зятєм свідка) були неприязні стосунки із ОСОБА_11 (який є членом ревізійної комісії). Коли ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_11 , той сказав що це ОСОБА_16 його вдарив, почав знімати на телефон. Пішла додому та вийшла згодом. Коли повернулась ОСОБА_11 вже не було, його забрала швидка, здивувалась, що жінка потерпілого не поїхала до лікарні, згодом побачила ОСОБА_16 , який вийшов з працівником поліції, запропонувала надати свідчення, але їй сказали, що це не потрібно. Коли фарбувала, була повернута до хлопців, оскільки з ними спілкувалась, весь двір не бачила. ОСОБА_11 бачила два рази, зі спини, оскільки про це казала ОСОБА_15 під час їх спільної розмови.
Коли ОСОБА_11 впав, вона від нього знаходилась на відстані 7-8 метрів. Біля ОСОБА_11 , коли він впав, нікого не було. ОСОБА_16 у той час був біля ОСОБА_12 . У дворі більше нікого не було.
ОСОБА_11 впав біля бордюру на проїжджу частину на відстані до метра. До падіння ОСОБА_11 ніяких суперечок не було, ніхто з ним не конфліктував, ОСОБА_16 розмішував розчин.

20.02.2026 за клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_34 , яка суду повідомила, що у той день готувала обід. Побачила у вікно, що ОСОБА_35 дуже активно бігає туди-сюди. Потім у чаті будинку прийшло повідомлення від ОСОБА_36 ( ОСОБА_16 ) з фотографією ОСОБА_11 , який лежить на асфальті. У повідомленні було написано, що він перечепився і впав. Приблизно о 13:00 пішла викидати сміття. Бачила, як ОСОБА_35 давала свідчення поліцейському на дитячому майданчику. Потім підійшла до ОСОБА_37 та ОСОБА_12 , які сиділи на парапеті біля 6-го під`їзду, і вони розповіли, що ОСОБА_11 впав.
Показала, що сусідку ОСОБА_10 вона не бачила, вона живе до над нею на 8-му поверсі. Чула вранці, як вони всією сім`єю виїжджали з квартири, в них дуже специфічно і гучно скриплять металеві двері. Повернулася вона з дочкою лише близько 16:00, бачила це з вікна. З ранку та до 16:00 год. не чула, щоб хтось був у квартирі, оскільки зверху (з верхнього поверху) не було шуму, але вона особисто до сусідки не ходила та не перевіряла чи вони вдома. Впевнена, що під час подій о 12:00 її вдома не було. 
Також повідомила, що була членом правління будинку від 4-го під`їзду. З ОСОБА_16 у неї нормальні сусідські стосунки. Зі ОСОБА_11 теж були нормальні, але його дружина дуже конфліктна людина.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2021, відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 12.06.2021 близько 12:15 ОСОБА_5 , знаходячись біля 6 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , умисно спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому третини стегна лівої ноги.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2021, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 12.06.2021 близько 12:15 біля будинку АДРЕСА_3 спричинила йому тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.10.2021 за участю свідка ОСОБА_17 , відповідно до якого останній розповів та показав обставини спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які мали місце 12.06.2021 близько 12:15 год., біля 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Так, 12.06.2021, близько 12:10 вийшовши з 3-го під`їзду вказаного будинку та направлявся по алеї вздовж будинку до 6-го під`їзду, на вихід з подвір`я. При цьому, знаходячись біля 4-го під`їзду, почув розмову на підвищених тонах, звук якої лунав по переду та подивившись вперед, біля 6-го під`їзду, на відстані близько 30 м від себе, побачив голову ОСББ ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які знаходячись обличчям один навпроти одного на відстані близько 1 м, спілкувались між собою на підвищених тонах.
Потім, коли наблизився до 6-го під`їзду, знаходячись навпроти нього, на відстані близько 15 м, чітко побачив як словесний конфлікт закінчився та ОСОБА_5 відійшов від ОСОБА_8 ще близько на 1 м, та швидко і зненацька розвернувся, наблизився до ОСОБА_8 та завдав йому один удар своєю правою ногою в область лівого стегна, після чого ОСОБА_8 зойкнув від болю, впав на рівну поверхню у вигляді асфальту та тримаючись за вказану ногу продовжував лежати, а ОСОБА_5 відійшов від нього на деяку відстань.
Після чого, свідок продовжуючи йти далі у зазначеному напрямку, пішов з місця події, тому що було далі, йому не відомо.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2021 за участю потерпілого ОСОБА_8 , який розказав та показав обставини спричинення йому тілесних ушкоджень 12.06.2021 близько 12:15 год., біля 6-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 . А саме, 12.06.2021 близько 12:10 год. він, вийшовши зі свого 4 під`їзду, направився до сміттєвих баків в дворі вказаного будинку та викинувши сміття, повертався до свого 4 під`їзду, але його позвав ОСОБА_5 , який є головою ОСББ будинку та знаходився біля 6 під`їзду, проводив якісь ремонтні роботи разом з колишнім головою даного ОСББ ОСОБА_19 .
Підійшовши до ОСОБА_5 , останній почав розмову щодо виявлених ним порушень у фінансовій діяльності ОСББ, який швидко переріс у словесний конфлікт з боку ОСОБА_16 , так як його обурила наявність вказаних порушень. розмова відбувалась на підвищених тонах з грубою брутальною лайкою. Розмова з ОСОБА_5 тривала біля 3-5 хв., вони знаходились на відстані 1м один від одного, обличчям до обличчя, а на відстані близько 8-10 м від них в цей час знаходився ОСОБА_19 , який то дивився в їхню сторону, то нібито продовжував щось ремонтувати. 
Потім, ОСОБА_5 трохи відійшов від нього ще близько на 1м, зненацька приблизився, та наніс один удар правою ногою в область лівого стегна, від чого він відчув різкий біль в даному місці та впав на землю, оскільки не міг стояти на вказаній нозі. В подальшому ОСОБА_5 знаходився поряд із ним, пояснював що він сам упав, а той його не бив, а ОСОБА_19 підійшовши ближче до нього та сказав, що так йому і треба.
Після чого приїхала швидка та доставила його до МЛШМД, де він проходив стаціонарне лікування в травматологічному відділенні з 12.06.2021 по 29.06.2021.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2021 за участю свідка ОСОБА_18 , яка розказала та показала обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 12.06.2021 близько 12:15 год. біля 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 . А саме, 12.06.2021 близько 12:10 год. вона вийшла у двір до автомобіля, який знаходився між 4 та 5 та під`їздами, щоб забрати із нього деякі свої речі та в цей час вона побачила, що перед нею йшов ОСОБА_11 , який у руках тримав контейнер від пилососа та направлявся в бік сміттєвих баків. При цьому вона не помітила у ОСОБА_11 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння та за близько 11 років, вона жодного разу не бачила останнього у стані алкогольного сп`яніння. В той час ОСОБА_16 перебував поряд із 6-м під`їздом.
Через деякий час, коли ОСОБА_11 йшов у зворотному напрямку від сміттєвих баків, тобто по іншу сторону двору, вона помітила, що він звернув та направився в бік ОСОБА_16 . Як їй здалось, то ОСОБА_11 хтось покликав, але вона цього не чула.
Потім, близько через 30 секунд після того, як ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_16 , вона почула нецензурну лайку на підвищених тонах. Після того, як між останніми виник конфлікт вона пішла в бік 5-го під`їзду до квартири своєї сестри. Коли вона перебувала біля 5-го під`їзду, на відстані близько 10-12 м. від ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , то між ними продовжувалась сварка та вони стояли обличчям один до одного на відстані близько 1 м. В той час ОСОБА_16 почав відходити від ОСОБА_11 , але на відстані близько 2-х метрів зупинився та швидким кроком пішов у напрямку ОСОБА_11 , після чого, не зупиняючись ступнею правої ноги наніс останньому удар в передню частину лівого стегна приблизно по середині. Після цього ОСОБА_11 впав на землю та почав кричати і тримати ліву ногу руками.
Одразу після цього вона вирішила покликати дружину ОСОБА_11 та у зв`язку із тим, що вона вийшла із квартири без мобільного телефону пішла до їхньої квартири, але двері ніхто не відчиняв і вона повернулась до себе додому.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2021, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 12.06.2021 близько 12:15 біля будинку АДРЕСА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2021, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 12.06.2021 близько 12:15 біля будинку АДРЕСА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження.
Заявою ОСОБА_8 про те, що він добровільно видає 7 рентген-знімків для проведення слідчих дій по факту спричинення йому тілесних ушкоджень.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2021, надано тимчасовий доступ до оригіналів медичних документів, а саме медичної карти стаціонарного хворого та іншої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 .
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.07.2021, відповідно до якого було вилучено медичну карту стаціонарного хворого за № 4283/404 на ім`я ОСОБА_8 .
Висновком експерта № 768 від 26.07.2021, відповідно до якого:
1. (1,2,8) У ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має місце тілесне пошкодження у вигляді косого перелому верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.
Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові - 12.06.2020 року, не виключається.
Дані тілесні пошкодження могли утворитися від не менш ніж однієї ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інше.
По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
2. (3) Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину виключається.
3. (4) Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину при приданні тілу прискорення - поштовху ногою в ділянку лівого стегна виключається.
4.(5) Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину при приданні тілу прискорення - вдару ногою в ділянку лівого стегна не виключається. 
5. (6) Будь яких судово-медичних даних про характеристику предмета яким були спричинені дані тілесні пошкодження не мається.
6. (7) При нанесені даних тілесних пошкоджень потерпілий міг бути звернений як передньою так і задньою стороною тіла к нападнику (нападникам).
7. (9) Локалізація тілесних пошкоджень доступна для їх спричинення власною рукою.
8. (10) При знаходженні у лікувальний заклад у крові потерпілого знайдено етиловий спирт у концентрації 0,49 проміле, що відповідає незначному впливу алкоголю на організм.
Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1050 від 20.12.2023, відповідно до якого:
1. (1,2). У ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 має місце тілесне пошкодження у вигляді закритого косого перелому верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.
Утворення даного тілесного пошкодження в строк вказаний в постанові - 12.06.2021 року, не виключається.
Дане тілесне пошкодження могло утворитися від не менш ніж однієї ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інше. 
По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. 
2. (3). Утворення даного тілесного пошкодження при ударі ногою в ділянку лівого стегна виключається.
3. (4). Утворення даного тілесного пошкодження при падінні тіла з положення стоячи на площину - нерівну поверхню (бордюр) у випадку чіпляння опорної ноги за бордюр коли тіло продовжило винтоподібний рух виключається.
4. (5). Утворення даного тілесного пошкодження при падінні тіла з положення стоячи на площину - нерівну поверхню (бордюр) при наданні тілу прискорення у вигляді поштовху ногою в область лівого стегна не виключається.
5. (6). Утворення даного тілесного пошкодження при падінні тіла з положення стоячи на площину - нерівну поверхню (бордюр) при наданні тілу прискорення у вигляді удару ногою в область лівого стегна не виключається.
6. (7). Механізм утворення даного тілесного пошкодження відповідає умовам вказаним в ході проведення слідчих експериментів за участю свідків від 25.10.2021 р., від 27.10.2021 р., та потерпілого від 25.10.2021 p.
По зазначеним висновкам неодноразово допитувалась експерт ОСОБА_38 . Після ії допиту за експертизою № 768 від 26.07.2021, враховуючи позицію захисту, для об`єктивного з`ясування обставин справи, з урахуванням досліджених доказів, судом було призначено у справі додаткову судово-медичної експертизи (№ 1050 від 20.12.2023), та надано учасникам кримінального провадження можливість поставити відповідні запитання (відповідно до версії кожного з них.
Будучи допитаною по висновкам судових-медичних експертиз, експерт ОСОБА_39 стверджувально надала відповідь на те, що середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, отримано потерпілим від не менш ніж однієї ударної дії (падіння на площину, асфальт) при наданні тілу прискорення у вигляді поштовху ногою в область лівого стегна чи удару.
Отримати такий перелом, шляхом падіння з висоти власного зросту неможливо, також зазначила, що від одного удару ногою косий перелом не виникає. Був нанесений удар с послідуючим падінням. Без удару падіння би не було. Якби спіткнувся і впав то такого би переламу не було. Отримати травму без нанесення удару неможливо.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого за обвинуваченням встановленим судом, доведена сукупністю досліджених судом під час судового розгляду доказів, а саме: показами свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , протоколами слідчих експериментів ( ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 ), висновками судово медичних експертиз та допитами експерта по цим висновкам.
Зазначені вище докази, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в обсязі, встановленому судом. Вказані вище докази логічно узгоджуються між собою, та категорично спростовують фактичні обставини, які були повідомленні обвинуваченим, та свідками ОСОБА_40 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
Так, критерій доказування «поза розумним сумнівом» є фундаментальним стандартом доказування в кримінальному процесі. Його суть полягає в тому, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і має бути винесений лише тоді, коли сукупність доказів переконує суд у винуватості особи настільки, що не залишається жодного іншого логічного пояснення подій. 
При цьому визначення терміну «розумний сумнів» це не будь-який сумнів, який можна вигадати, а такий, що ґрунтується на логіці, фактах та здоровому глузді. Це сумнів, який залишається у розсудливої людини після неупередженого розгляду всіх обставин справи, якщо на основі доказів можна побудувати іншу реальну версію подій, де обвинувачений не є винним.
Суд виходить з того, що беззаперечним є те, що потерпілий, отримав тілесні ушкодження (закритий косий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків), тяжкість яких встановлено висновком експерта. Утворення даних тілесних ушкоджень можливо від не менш ніж однієї ударної дії, при наданні тілу прискорення у вигляді поштовху чи ударом ногою в область лівого стегна, від чого самостійне утворення перелому неможливо) та послідуючим його падінням на площину (рівна площина - асфальт), від чого і було отримано перелом. З наведеного можна зробити беззаперечний висновок про те, що поштовх чи удар повинен був хтось завдати. Цією особою, відповідно до досліджених доказів, міг бути тільки ОСОБА_16 . На нього прямо вказує як сам потерпілий, так і свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . Окрім того з показів інших свідків, не зважаючи, що вони заперечують причетність ОСОБА_16 до вказаної події, також логічно можна дійти висновку про те що це не міг зробити хтось інший, так як у той час, у тому місці у дворі були лише ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_41 .
Цим спростовуються версії сторони захисту про те, що потерпілий перечипився та сам впав та версія, що він впав на бордюр. 
Кваліфікуючи дії обвинуваченого, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд виходив з того, що умисел обвинуваченого на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень не доведений, оскільки експерт чітко зазначила, що від одного удару категорично неможливо отримати такий вид перелому. Перелом отримано саме в результаті падіння, в результаті надання тілу прискорення (від удару) та його послідуючим падінням на асфальт. 
Суд також виходить з того, що при невизначеному умислі особа усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачає можливість настання наслідків і бажає чи свідомо допускає настання наслідків, хоча і не має чіткого уявлення самих наслідків. Вказане може мати місце при нанесенні удару, внаслідок яких можуть бути заподіяні тілесні ушкодження різного ступеня. 
Суд враховує також правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 750/3256/17, відповідно до якої якщо наслідки заподіяно не в результаті удару в ділянку голови потерпілого, а є результатом падіння останнього і удару головою об тверду поверхню, чого засуджений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити, має місце необережність, як форма вини.
Тому суд робить висновок про те, що при нанесенні удару обвинувачений не мав умислу на спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не знаходиться, ДОП характеризується посередньо, сусідами характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. 

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, особистість обвинуваченого.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання не встановлено.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, працює головою ОСББ, не має негативної характеристики, на момент вчинення кримінального правопорушення мав стійкі соціальні зв`язки, оскільки був одружений, та мав на утриманні неповнолітню дитину, його ставлення до вчиненого, фактичне невизнання ним своєї вини, відсутності щирого каяття та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію учасників кримінального провадження, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт. 
На переконання суду, призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт не в мінімальних межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне, у даному конкретному випадку відповідатиме вимогам закону, за своїм видом та розміром буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також справедливим та таким, що узгоджується з положеннями КК України.
На переконання суду, саме покарання у виді громадських робіт не в мінімальних межах, визначених санкцією статті, за якими він засуджується, буде справедливим, відповідатиме тяжкості скоєного правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Також право суду призначати покарання на власний розсуд підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29.10.2020 у справі №487/5034/18, згідно з якими «поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.
Окрім того, дії обвинуваченого судом кваліфіковано за ст. 128 КК України, що є нетяжким кримінальним правопорушенням, за який передбачене максимальне покарання у виді двох років позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення згідно обвинувального акту було вчинено 12.06.2021.
Таким чином, на момент ухвалення вироку, з дня вчинення кримінального правопорушення закінчились строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності. На підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Частиною 5 ст. 74 КК України встановлено, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 Кодексу (КК України).
Ураховуючи те, що з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, минуло три роки, ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Також, відповідно до приписів ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові ОП ККС ВС від 18.05.2026 у справі № 214/43/19 (провадження № 51-1650кмо21) щодо застосування норм права, зазначено наступне: у разі встановлення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, строк давності якого на час ухвалення вироку сплив, суд вироком призначає засудженій особі покарання згідно із загальними засадами, передбаченими статтею 65 КК, і одночасно звільняє її від цього покарання. У разі спливу строків давності на стадії апеляційного розгляду, апеляційний суд у разі залишення в силі вироку в частині засудження, має змінити вирок і звільнити засуджену особу від покарання, визначеного судом першої інстанції. З огляду на вищевикладене ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України.

Прокурором було заявлено цивільний позов в інтересах КНП ММР « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в сумі 19728,34 грн., який підтверджено відповідною довідкою, а тому суд вважає його таким, що підлягає задоволенню
Потерпілим було заявлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 36967,25 грн. та моральної шкоди в сумі 30000 грн.
Стаття 1177 ЦК України встановлює, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ст. 1166 ЦК України).
Стаття 1195 ЦК передбачає обов`язок фізичної особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Під час судового розгляду судом було досліджено оригінали видаткової накладної та товарних чеків, наданих на підтвердження його лікування, а тому в цій частині суд вважає цивільний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо суми заявленої моральної шкоди, суд вважає її обґрунтованою та співмірною, оскільки дії обвинуваченого дійсно вплинули на нормальний уклад життя потерпілого, змінили його, останній був змушений звертатись до правоохоронних органів, у тому числі до суду, для захисту своїх прав, та враховуючи тривалість вказаних дій, суму у розмірі 30 000 грн. суд вважає цілком обґрунтованою. 

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

ОСОБА_5 , звільнити від покарання, призначеного судом на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України.

Цивільний позов прокурора, заявлений в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради " ІНФОРМАЦІЯ_4 " в сумі 19728,34 грн. задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 – 19728.34грн. витрат на лікування потерпілого.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 – 36967,25 грн. матеріальної шкоди та 30000 моральної шкоди.

Флеш-носій з відеозаписом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_17 , свідком ОСОБА_18 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через ІНФОРМАЦІЯ_5 протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя