Справа № 750/990/26
Провадження № 2/750/1404/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді – Косенка О.Д.,
секретар судового засідання – Суконнова В.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у січні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі – Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 125 112 грн 10 коп. та понесених судових витрат.
Обґрунтовано позов тим, що 10.07.2007 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CNCNG100320047, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 29400 доларів США на строк до 10.07.2027, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним. 28 липня 2015 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору від 10.07.2007, згідно з якою змінено валюту кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про дострокове стягнення заборгованості.
Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 125112,10 грн, яка складається з 119424,40 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 120,16 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5567,54 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також судові витрати.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 03.03.2026, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 14.04.2026, закрито підготовче провадження у справі, її розгляд по суті призначено на 25.05.2026.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила та пояснила, що кредит вона отримала на купівлю житла, коли ще був живий її чоловік, який отримував більші доходи ніж вона. Відповідач кожного місяця на рахунок банку вносить кошти на погашення кредиту в сумі 1110 грн, згідно з графіком платежів, що був затверджений у додатковій угоді до договору, зі строком платежів до 2035 року.
У 2023 році Позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом, у задоволенні якого Деснянським районним судом м. Чернігова було відмовлено.
Відповідач стверджує, що як на дату подачі позову, так і на момент розгляду справи судом у неї відсутня прострочена заборгованість, а поточну заборгованість вона сплачує регулярно відповідно до погоджених сторонами умов договору, згідно з графіком. Доказами оплати по кредиту є квитанції, копії яких Відповідач долучає до матеріалів справи, а оригінали надає суду для огляду. Відповідачу незрозуміла поведінка Банку, який вже вдруге намагається достроково стягнути з неї усю несплачену на даний час суму кредиту, ігноруючи відсутність жодної простроченої заборгованості з її сторони. 
Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
10 липня 2007 року між Позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 24000 доларів США на купівлю квартири, 5400 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування ним на строк до 10.07.2027, а Відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки та пеню (а.с. 32-34).
28 липня 2015 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 10.07.2007, згідно з якою змінено валюту кредиту з долара США на гривню, строк кредитування продовжено до 25.06.2035, встановлено графік погашення платежів (а.с. 17, 18-20). Заборгованість позичальника на дату укладення цієї додаткової угоди становила 259 486,65 грн. Також, сторони погодили розмір процентів і пені. Сторонами узгоджено новий графік платежів, згідно з яким позичальник повинна сплачувати кожного місяця в повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків 1081,42 грн, які зараховуються на погашення тіла кредиту, а також відсотків за користування ним.
Факт укладення договору, використання кредитних коштів та їх повернення визнається Відповідачем, а також підтверджується Випискою АТ КБ «Приват Банк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 10.07.2007 по 09.01.2026 (а.с. 24-28).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 09.01.2026, за період з 28.07.2015 по 09.01.2026 загальний залишок простроченої заборгованості за кредитом становить 119424,40 грн, за простроченими процентами – 120,16 грн, по нарахованій пені – 5567,54 грн, всього заборгованість складає 125112,10 грн (а.с. 20-23).
Позивач 07.10.2025 цінним листом з описом поштового вкладення направив Відповідачу лист - Повідомлення про наявність простроченої заборгованості у розмірі 128 394,14 грн, з них 122 744,40 грн – за тілом кредиту, 82,20 грн – за відсотками, 5 567,54 грн – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань (а.с. 29-31).
Також судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2023 у справі № 750/12439/23 відмовлено в задоволенні позову АР КБ «Приват Банк» про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту від 10.07.2007 № CNCNG100320047 у розмірі 162000 грн (а.с. 62-66). 
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.  Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:  1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;  2) зміна умов зобов`язання;  3) сплата неустойки;  4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За положеннями частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Пунктом 2.3.3 кредитного договору від 10.07.2007 № CNCNG100320047 передбачено право банку на власний розсуд змінити умови договору - вимагати від позичальника достроково повернути кредит у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику. При цьому, згідно зі статтями 212, 611, 651 Цивільного кодексу України щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші забов`язання за договором.
У свою чергу в пункті 1.5. додаткової угоди № 2 до кредитного договору № CNCNG100320047 від 10.07.2007 визначено, що згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених в графіку погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Додаткової угоди) понад 31 день позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4146 грн. 92 коп. Термін повернення кредиту є 31 день з моменту такого порушення. Вся заборгованість за кредитом, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32 день), рахується простроченою.
У пункті 4 додаткової угоди № 2 зазначено, що згідно зі статтями 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в графіку погашення кредиту, за цим договором, понад 1460 днів, щодо зобов`язань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення, вважається простроченою. 
За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року).
Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10.06.2017 відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів».
Зі змісту кредитного договору слідує, що кредит, який надавався відповідачу для придбання житла, є споживчим.
Положеннями статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Тобто, закон визначає, що вимога кредитодавця про дострокове повернення кредиту втрачає чинність у разі, якщо споживач усуне порушення умов договору у передбачений законом строк (30/60 днів з моменту отримання вимоги).
Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2023 у справі № 750/12439/23 відмовлено в задоволенні позову АТ КБ «Приват Банк» про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту № CNCNG100320047 від 10.07.2007 у розмірі 162000 грн. Судове рішення обгрунтоване тим, що у пункті 1.5. додаткової угоди № 2 до кредитного договору № CNCNG100320047 від 10.07.2007 визначено, що у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених в графіку погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Додаткової угоди) понад 31 день позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4146 грн. 92 коп. Термін повернення кредиту є 31 день з моменту такого порушення. Вся заборгованість за кредитом, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32 день), рахується простроченою.
Натомість судом не встановлено, що станом на час подачі позову чи на день ухвалення судового рішення, а саме 05.12.2023, Відповідач мала прострочену заборгованість по кредиту. Поточна оплата здійснювалася нею у відповідності до затвердженого графіка, крім лютого та березня 2022 року, коли погашення боргу унеможливлювали загальновідомі обставини військового вторгнення рф в Україну. Крім того, Відповідач належним чином не була повідомлена про дострокове припинення договору.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже обставина відсутності простроченої заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на грудень 2023 року по договору № CNCNG100320047 від 10.07.2007 встановлена рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2023 у справі № 750/12439/23, яке набрало законної сили. 
Також судом досліджено копії та оглянуто оригінали квитанцій за період з січня 2024 року по квітень 2026 року, згідно з якими Відповідачем проводилася оплата по кредитному договору на користь Позивача щомісячно у розмірах від 1093,96 грн до 1010 грн, тобто у розмірах вищих ніж визначено Графіком щомісячних платежів – додатком до Додаткової угоди від 28.07.2015 ( 1081,42 грн).
За змістом Виписки Банку по рахунку Відповідача, наданої до матеріалів справи Позивачем, у період з грудня 2023 року по 19 грудня 2025 року Відповідач здійснювала щомісячне погашення заборгованості по кредиту у розмірах вищих ніж це визначено Графіком щомісячних платежів – додатком до Додаткової угоди від 28.07.2015. 
Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів неможливо встановити у який період час та у якому розмірі у Відповідача виникла заборгованість, яка, згідно з пунктом 1.5. додаткової угоди № 2 до кредитного договору № CNCNG100320047, перевищила 31 день та могла б рахуватися простроченою.
Здійснений банком Розрахунок заборгованості, який долучено до матеріалів справи, суд не приймає до уваги, оскільки він суперечить іншим матеріалам справи і не містить інформації про підстави нарахування Відповідачу простроченої заборгованості, а також штрафних санкцій. 
Отже, за відсутності доказів виникнення у Відповідача простроченої заборгованості по кредиту, з огляду на погоджений сторонами кредитного договору № CNCNG100320047 строк його дії - 25.06.2035, також відсутні визначені Законом чи договором підстави для дострокового його погашення, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNCNG100320047 від 10.07.2007 – відмовити повністю.
Судові витрати в справі покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя