Справа № 686/34432/25
Провадження № 2/686/2091/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року 
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,
за участі секретаря Томашівської А.Т., 
представника позивача Прядуна Р.В.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства«Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 100 358,23 грн. та судові витрати у виді судового збору 1003,58 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн.
4 липня 2025 року приблизно о 14 годині 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BYD TANG L д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Зарічанській,1 у м.Хмельницькому, в порушення вимог п.2.3.(д) Правил дорожнього руху України, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклась від керування, при цьому здійснила наїзд на металеву огорожу, що належить КП «БРЕД», після чого продовжила рух та здійснила наїзд на припарковані праворуч автомобілі, серед яких був автомобіль КІА, д.н.з. НОМЕР_2 , законним користувачем автомобіля на підставі довіреності є ОСОБА_1 .
В результаті ДТП металева огорожа та автомобілі отримали механічні пошкодження.
Такими діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за що була притягнута до адміністративної відповідальності постановою Хмельницького міськрайонного суду від 28 липня 2025 року у справі №686/20613/25.
Відповідальність водія транспортного засобу BYD TANG L д.н.з. НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» згідно полісу №230572069, укладеного 03 липня 2025 року.
У зв`язку із цим ОСОБА_1 як законний володілець транспортного засобу звернулась до страхової компанії із повідомленням про настання страхового випадку,а також заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування.
19 вересня 2025 року ОСОБА_1 було виплачено частину страхового відшкодування у сумі 149 641,77 грн.
Не погодившись із здійсненою сумою виплат, беручи до уваги страховий ліміт 250 000 грн. на одного потерпілого, позивач звернувся до суду з даним позовом, заявивши до стягнення 100 358,23 грн.(250000-149641,77) з страхової компанії.
Беручи до уваги встановлену експертним шляхом вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Ceed, 1.6 і, д.н.з. НОМЕР_2 266 957,75 грн., вартість послуг експерта 5500 грн., завдана ОСОБА_2 матеріальна шкода складає 22 457,75 грн.((266 957,75+5500)-250 000).
Неможливість досудового врегулювання спору зумовило звернення позивача до суду.
Ухвалою від 12 грудня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою від 27 квітня 2026 року позов залишено без розгляду в частині вимог до ОСОБА_2 за заявою позивача.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідач подав письмовий відзив, в якому вказав про необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог; просив відмовити у задоволені позову. Відповідач просив здійснити розгляд за відсутності в разі неявки представника.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.
4 липня 2025 року приблизно о 14 годині 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BYD TANG L д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Зарічанській,1 у м.Хмельницькому, в порушення вимог п.2.3.(д) Правил дорожнього руху України, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклась від керування, при цьому здійснила наїзд на металеву огорожу, що належить КП «БРЕД», після чого продовжила рух та здійснила наїзд на припарковані праворуч автомобілі, серед яких був автомобіль КІА, д.н.з. НОМЕР_2 , законним користувачем автомобіля на підставі довіреності є ОСОБА_1 .
В результаті ДТП металева огорожа та автомобілі отримали механічні пошкодження.
Такими діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за що була притягнута до адміністративної відповідальності постановою Хмельницького міськрайонного суду від 28 липня 2025 року у справі №686/20613/25.
Відповідальність водія транспортного засобу BYD TANG L д.н.з. НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» згідно полісу №230572069, укладеного 03 липня 2025 року, за яким страховий ліміт складає 250 000 грн.
У зв`язку із цим ОСОБА_1 як законний володілець транспортного засобу звернулась до страхової компанії із повідомленням про настання страхового випадку,а також заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування.
19 вересня 2025 року ОСОБА_1 було виплачено частину страхового відшкодування у сумі 149 641,77 грн. 
За експертним дослідженням ОСОБА_3 , здійсненим на замовлення позивача вартість автомобіля Kia Ceed, 1.6 і, д.н.з. НОМЕР_2 складає на момент ДТП 395 332,10 грн., тоді як відновлювальний ремонт автомобіля 266 957,75 грн.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
За вимогами Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) статті 3 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей.
Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця – суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення – сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.
До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).
Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди страховиком межах ліміту відповідальностію
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту ринкову не перевищує, в межах страхового ліміту, з урахуванням здійснених виплат, на користь позивача з страхової компанії підлягає відшкодуванню 100 358,23 грн.(250000-149641,77) .
Витрати на правову допомогу підтверджені участю представника позивача в судових засіданнях безпосередньо та зібраними у справі доказами, підлягають відшкодуванню страховою компанією, в порядку ст.137 ЦПК, в заявленому розмірі 16000 грн.
Судовий збір підлягає відшкодування відповідачем в порядку передбаченому ст.141 ЦПК. 
На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141,142, 200, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:
Позов задоволити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 100 358,23 грн. та судові витрати у виді судового збору 1003,58 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати проголошення до Хмельницького апеляційного суду. 
Повний текст рішення виготовлено 8 травня 2026 року.

Суддя З.А.Чевилюк