Справа № 127/8207/26
Провадження № 2/127/2347/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувало тим, що 14.08.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14.08.2025-100002003 шляхом підписання цифровим електронним підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн строком користування 168 днів, тобто до 28.01.2026. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» у розмірі 1% за один день користування кредитом, застосовується протягом перших семи чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Протягом наступних чергових платежів застосовується процентна ставка «Економ» у розмірі 0,5% за один день користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 140,00 грн, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 140,00 грн, нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 
16.08.2025 сторони уклали додатковий договір до кредитного договору №14.08.2025-100002003 від 14.08.2025, за яким Сторони домовились збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внесли зміни до договору: сума кредиту становить 6000,00 грн, що складається з усіх траншів, зазначених в договорі (1-й транш) та в додаткових договорах (чергові транші). Кредитодавець зобов`язався надати позичальнику 16.08.2025 2-й транш у розмірі 4000 грн із використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-5273. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) становить 166 днів з дати його надання. Комісія, пов`язана з наданням 2-го траншу становить 7% від суми 2-го траншу, що дорівнює 280 грн та обліковується в день видачі траншу, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 420 грн, сплачується у чергові періоди №2-3. Грошова сума у розмірі різниці між комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1) , у якому надається транш, встановленою до та з дати укладення даного додаткового договору, становить 280 грн, обліковується в день укладення даного додаткового договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно графіку платежів, встановленого даним додатковим договором.
Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, шляхом перерахування коштів відповідачу. Натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що станом на дату подання позову становить 27160,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7900,00 грн - заборгованість по процентам; 420,00 грн - заборгованість по комісії, пов`язаній за надання кредиту; 840,00 грн - заборгованість по додатковій комісії за обслуговування кредитної заборгованості; 12000,00 грн – заборгованість по відсоткам, нарахованим по 625 ст. ЦК України. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №14.08.2025-100002003 від 14.08.2025 в розмірі 27160,00 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2026 ро року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
25.05.2026 відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому повідомив, що він є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, має військове звання «солдат» та з вересня 2020 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України. На підтвердження факту проходження військової служби надав суду довідку про проходження військової служби (Форма 5) від військової частини НОМЕР_1 . Відповідач визнає позовні вимоги в частині основного боргу (тіла кредиту) у розмірі 2 000,00 грн. Водночас позовні вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків, комісій, штрафів та пені вважає протиправними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню зважаючи на положення п.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
28.05.2026 представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої останній просив позовні вимоги задовольнити. Вказав, жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись. Відповідачем не спростовано правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем. умови договору щодо встановлення комісії відповідачем не оскаржувалися, тому відсутні підстави для відмови у її стягненні з відповідача. Зазначено, що відповідач не надав документів, які б підтверджували його участь станом на час строку дії кредитного договору, у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Тому, права на відповідну пільгу, як особа, прийнята на військову службу за контрактом, відповідач не має. Відповідач не довів наявність у нього права на пільгу як військовослужбовця.
Правом на подання заперечень відповідач не скористався.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «; Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.
Судом установлено, що 14.08.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14.08.2025-100002003 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
З договору слідує, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту та сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит та дата повернення (виплати) кредиту, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п. 3.1-3.8 пропозиції).
Відповідно до п. 4.1, 4.3-4.4, 6.1 пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-XXXX-5273.
Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно. Комісії нараховуються у порядку, встановленому договором.
Позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечить чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів у термін та на строк, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, негайно з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Відповідно до умов заявки кредитного договору №14.08.2025-100002003 (кредитної лінії) сума кредиту становить 2000,00 грн, строк - 168 днів з дати його надання, тобто з 14.08.2025 року по 28.01.2026 року. Процентна ставка «Стандарт» у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом. В свою чергу процентна ставка «Економ» становить 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 7% від суми кредиту та дорівнює 140,00 грн. Комісія за надання кредиту нараховується та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 140,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в цьому пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії до обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Сторонами договору в цій заявці також погоджено графік платежів на виконання умов кредитного договору.
На підтвердження існування договірних відносин позивачем було надано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) від 14.08.2025 року.
З наданих позивачем документів слідує, що вони підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е545, отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону НОМЕР_2 , який вказаний при його ідентифікації (акцепт), сформованому на сайті кредитора.
Відповідно до пунктів 11.4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий в користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчинені будь-яких операцій за ним.
В даному випадку суд звертає увагу, що оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20.
Матеріали справи також містять додаток до кредитного договору інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 , яке містить контактний телефон позичальника, інформацію про місце роботи позичальника, персональні данні про третіх осіб та повідомлення про кримінальну відповідальність.
Сукупність вказаних доказів підтверджує, що між позивачем та відповідачем 14.08.2025 року був укладений кредитний договір (оферти) №14.08.2025-100002003 та сторони погодили всі істотні умови договору.
Разом з тим, 16.08.2026 між сторонами кредитного договору (оферти) №14.08.2025-100002003 укладено додатковий договір (оферту), відповідно до якого сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору:
1.1. Сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 6000 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші).
1.2. За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 4000 грн; дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) - 16/08/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-5273. Днем надання кредиту (2-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 4149-49XX-XXXX-5273. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й Транш) - 166 днів з дати його надання.
1.3. Сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го траншу (частини суми кредиту) (надалі – "комісія за надання", "комісія"; економічна сутність – плата за надання кредиту) – 7% від суми 2-го траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 280 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го траншу (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі траншу, сплачується згідно графіку платежів. 
1.4. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 420 грн, починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується комісія за обслуговування, не змінюються даним додатковим договором, комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди NN2-3. Грошова сума у розмірі різниці між комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1), у якому надається транш, встановленою до та з дати укладення даного додаткового договору, становить 280 грн, нараховується та обліковується в день укладення даного додаткового договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно графіку платежів, встановленого даним додатковим договором.
Відповідно до п. 1.7 Додаткового договору сторони домовились за взаємною згодою з дати укладення даного додаткового договору викласти пункт договору, який встановлює розмір та порядок нарахування процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, в наступній редакції: “Сторони домовились, що Позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати кредиту/його частини та/або процентів/їх частини та/або комісії(їй)/ її(їх) частини (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором) у терміни/строки, що передбачені договором, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (по тексту даного договору - “проценти річних”). Кредитодавець має право нараховувати вказані проценти річних, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання (в тому числі, якщо прострочення виконання виникло до закінчення строку, на який надається кредит) за кожен день прострочення його виконання. Базою нарахування вказаних процентів є сума простроченого грошового зобов`язання, зокрема, сума прострочених кредиту/його частини та/або процентів/їх частини та/або комісії(їй)/ її(їх) частини (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором). Проценти річних не нараховуються на прострочені раніше нараховані проценти річних. При цьому сторони домовились, що у випадку, якщо розмір процентів річних, нарахованих за один день прострочення, перевищує 90 грн., за даним договором застосовується спеціальна договірна умова по зменшенню процентів річних за відповідний день, а саме розмір річних, які нараховуються за відповідний день, становить 90 грн. Також сторони домовились, що проценти річних не нараховуються, якщо сума простроченого грошового зобов`язання є меншою, ніж 100 грн. Сторони домовились, що кредитодавець має право вільно здійснювати своє право на застосування та отримання процентів річних, зазначених в даному пункті, як щодо повних сум процентів річних, так і щодо їх частин, як застосовуючи їх (повністю або частково), так і не застосовуючи, що є лише реалізацією кредитодавцем його права і не є зміною умов договору. Сукупна сума процентів річних та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань (якщо такі встановлені договором) на підставі даного договору, не може перевищувати максимальне обмеження цієї суми, встановленої законом.”
Відповідно до п. 2 Додаткового договору процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені договором, порядок їх нарахування не змінюються даним додатковим договором. Базою розрахунку для нарахування процентів є сума кредиту (усіх наданих траншів), яка надана та не повернута позичальником кредитодавцю. При цьому надання Траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується у тому черговому періоді, в якому надається транш, і проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишку суми кредиту (усіх наданих траншів) на процентну ставку відповідного чергового періоду, у якому надається транш, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання траншу. 
Інші умови Договору, не змінені даним додатковим договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе (п. 3 Додаткового договору).
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором №14.08.2025-100002003 від 14.08.2025 року виконало в повному обсязі шляхом перерахунку коштів 14.08.2026 у розмірі 2000,00 грн та 16.08.2026 у розмірі 4000,00 грн на банківську картку ОСОБА_1 , яка зазначена останнім заявці, що підтверджується довідками ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-0603 від 06.03.2025
Позичальник свої зобов`язання належними чином не виконує.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №14.08.2025-100002003 від 14.08.2025 року відносно позичальника ОСОБА_1 слідує, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 27160,00 грн, з яких: 6000,00 грн - основний борг, 7900,00 грн – відсотки, нараховані за період з 14.05.2025 по 28.01.2026, 1260,00 грн – комісії, 12000,00 грн - відсотки за ст. 625 ЦК України, нараховані за період з 28.08.2025 по 08.01.2026.
Щодо посиланням відповідача на наявність у нього статусу військовослужбовця та поширення на нього гарантій, передбачених частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей; 4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України (частина 1 статті 3 Закону № 2011-XII).
Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Так, ст. 1-2 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Водночас перелік пільг, які надаються військовослужбовцям та членам їх сімей, визначає ст. 14 Закону №2011-XII.
Так, відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII, зі змінами та доповненнями, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Так, підставами для отримання пільг військовослужбовцями під час дії особливого періоду є:
1. Для військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - довідка за формами 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року №124 (далі - Інструкція) та витяг із наказу або довідка про призов військовозобов`язаного або резервіста на військову службу за призовом від час мобілізації, на особливий період, видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше - військовим комісаріатом), військовою частиною, органом військового управління, військовим навчальним закладом, установою та організацією Збройних сил України.
2. Для військовослужбовців, які проходять військову службу всіх видів, передбачених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (крім осіб, зазначених в пункті 1 цього листа), які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - довідки за формами 5 або 6 Інструкції та довідка за формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій 4 та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.
Таким чином, військовослужбовці, які надали вищезазначені документи, мають право на пільги, визначені п. 15 ст. 14 Закону №2011-XII.
Отже, в даному випадку відповідач мав повідомити кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги.
На підтвердження своїх доводів відповідачем подано до суду довідку військової частини НОМЕР_1 №4493/39 від 18 травня 2026 року згідно якої солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом осіб рядового складу у військовій частині НОМЕР_1 . 
Разом із тим подані документи лише підтверджують факт проходження відповідачем військової служби станом на 18 травня 2026 року, однак не містять відомостей про його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.
Разом з тим, із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що проценти за користування кредитними коштами нараховувалися ще за період з 14.08.2025 по 28.01.2026. При цьому, жодних доказів проходження відповідачем військової служби з вересня 2020 року, про що зазначено у відзиві на позовну заяву, відповідачем не надано.
Таким чином, підстави для застосування частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в даному випадку відсутні.
Суд враховує, що звільнення від нарахування процентів є спеціальною пільгою, яка має виключний характер, а тому її застосування потребує належного доведення наявності усіх передбачених законом підстав.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Саме на відповідача покладається обов`язок довести факт поширення на нього відповідної законодавчої гарантії у спірний період. Натомість у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач на момент нарахування процентів мав статус військово службовця або що кредитор був повідомлений про наявність у відповідача підстав для застосування відповідної пільги.
Суд бере до уваги, що механізм реалізації зазначеної гарантії передбачає актину поведінку позичальника.
Однак матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до кредитора з вимогою застосувати гарантії, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував проценти за користування кредитом відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Визначаючись щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача 12000,00 грн відсотків, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України. 
При цьому суд звертає увагу, що за змістом п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період воєнного стану позивальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а отже нарахування відсотків за межами строку кредитування, в тому числі і в розмірі визначеному договором, є безпідставним.
У решті сума заборгованості за цим кредитним договором встановлена на підставі наданих суду доказів. 
Таким чином, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 15160,00 грн, з яких: 6000,00 грн - основна сума боргу, 7900,00 грн - проценти, 1260,00 грн - комісія, яка і підлягає стягненню з відповідача.
Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1486,08 грн судового збору (з урахуванням понижуючого коефіцієнта пропорційно задоволеним вимогам).
Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №14.08.2025-100002003 від 14.08.2025 року в сумі 15160,00 грн (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят гривень), з яких: 6000,00 грн - основна сума боргу, 7900,00 грн - проценти, 1260,00 грн – комісія; а також 1486,08 грн (одна тисяча чотириста вісімдесят шість гривень вісім копійок) судового збору.
У решті вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя          Шаміна Юлія Анатоліївна