Справа № 357/1996/26
Провадження № 2-о/357/119/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Бебешко М. М. ,
за участю присяжних Мальованої О.А., Недужко Ю.В., 
при секретарі – Примак А. М.,
за участю представника заявника Міїхеєвої Є.Г.,
заінтересованої особи ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: 1) Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; 2) Військова частина НОМЕР_1 ; 3) Міністерство оборони України; 4) ОСОБА_1 , про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявників 09 лютого 2026 року звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд: 1) Оголосити померлим ОСОБА_4 , громадянина України, жителя міста Біла Церква, Білоцерківського району, Київської області; 2) Датою смерті ОСОБА_4 , громадянина України, жителя міста Біла Церква, Білоцерківського району, Київської області вважати ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) Місцем смерті ОСОБА_4 громадянина України, жителя міста Біла Церква, Білоцерківського району, Київської області вважати населений пункт Старомайорське, Волноваського району, Донецької області, Україна; 4) Вважати, що загибель старшого солдата ОСОБА_4 , пов`язана із захистом Батьківщини та настала під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доньками військовослужбовця ОСОБА_4 , який з 29.02.2024 вважається таким, що пропав безвісти під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Старомайорське, Волноваського району, Донецької області внаслідок ворожого скиду невідомого вибухового пристрою з дрону по позиції. Оскільки вже два роки відсутні будь-які відомості щодо місцеперебування військовослужбовця, його доньки змушені звернутись до суду із заявою про оголошення їхнього батька померлим. 03.11.2023 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 04.11.2023 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 був призначений на посаду старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . 05.01.2024 солдат ОСОБА_5 вибув для забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану на лінію бойового зіткнення. З 29.02.2024 ОСОБА_6 вважається зниклим безвісти, його знято з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 . 05.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 було сповіщено членів сім`ї ОСОБА_4 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Старомайорське, Волноваського району, Донецької області старший стрілець-оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 зник безвісти. 06.03.2024 року, після того, як членів сім`ї ОСОБА_4 було проінформовано, що військовослужбовець зник безвісти, вони звернулись до правоохоронних із заявою в якій зазначили відомі їм обставини та вказали про необхідність відкриття кримінального провадження за фактом зникнення військовослужбовця. За фактом зникнення безвісти військовослужбовця Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.03.2024 за №12024111030000901. Станом на дату звернення із даною заявою до суду ОСОБА_4 обліковується на сайті МВС, як особа, яка зникла безвісти 29.02.2024 в районі населеного пункту Старомайорське, Волноваського району, Донецької області. на даний час також відсутні будь-які відомості про те, що військовослужбовець ОСОБА_4 живий, перебуває у полоні, знаходиться на непідконтрольній території з інших причин, виїхав за межі України або він переховується від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. За фактом зникнення безвісти 29.02.2024 військовослужбовця ОСОБА_4 комісія з службових розслідувань у військовій частині НОМЕР_1 провела службове розслідування, де були встановлені наступні обставини.За підсумками службового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 вважається таким, що зник безвісти 29.02.2024 у районі населеного пункту Старомайорське, Волноваського району, Донецької області під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Заява подається Заявниками з метою: - державної реєстрації смерті їхнього батька; - прийняття спадщини; - отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої у п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та у ст.ст. 16, 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав Заявників, як членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2026 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.
Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 31 березня 2026 року. Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.
24 лютого 2026 року на адресу суду від представника заінтересованої особи – Міністерства оборони України надійшло пояснення на заяву про оголошення фізичної особи померлої, згідно з яким представник заінтересованої особи просив суд розглядати справу за відсутності представника Міністерства оборони України та з`ясувати відношення матері зниклого безвісти військовослужбовця, ОСОБА_1 , до заяви в цій справі та встановити, чи наявний / відсутній спір між заявниками та заінтересованою особою з числа близьких осіб щодо питання оголошення ОСОБА_4 померлим.
Пояснення обґрунтоване тим, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який безперервно триває дотепер. Заява у даній справі мотивована тим, що батько заявників, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_4 , зник безвісти 29.02.2024 у районі н.п. Старомайорське, Волноваського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 із змінами і доповненнями, а натепер – наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376. Так, с. Старомайорське Великоновосілківської селищної територіальної громади, Волноваського району, Донецької області, з 24.02.2022 по 09.03.2022 та з 29.07.2023 по 15.02.2024 було територією активних бойових дій. У той же час, з 10.03.2022 по 28.07.2023 і з 01.10.2024 по даний час зазначений населений пункт тимчасово окупований.
23 березня 2026 року на адресу суду від представника заявників надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.
В судовому засіданні 31 березня 2026 року представник заявників підтримала заяву по суті у повному обсязі та просила суд її задовольнити, з підстав, викладених у даній заяві.
Представники заінтересованих осіб – Білоцерківського відділу ДРАЦС та в/ч НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися судом своєчасно та належним чином.
Представник Міністерства оборони у своєму пояснені просив суд розглядати справу за відсутності представника Міністерства оборони України.
Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви та пояснила суду про те, що не може повірити в те, що її син загинув. Вона хоче чекати сина до останнього і не хоче вважати його померлим. Вона хоче чекати до закінчення війни.
За клопотанням представника заявника в судовому засіданні 31 березня 2026 року було оголошено перерву до 25 травня 2026 року з метою необхідності долучення до матеріалів справи відповіді на раніше поданий адвокатський запит.
08 травня 2026 року на адресу суду від представника заявника – адвоката Міхеєвої Є.Г. надійшло клопотання про долучення доказів.
14 травня 2026 року на адресу суду від представника заявника – адвоката Міхеєвої Є.Г. надійшло клопотання про долучення доказів.
В судовому засіданні 25 травня 2026 року представник заявника підтримала заяву та просила суд її задовольнити з підстав, викладених в останній.
Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви.
Представники заінтересованих осіб – Білоцерківського відділу ДРАЦС та в/ч НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися судом своєчасно та належним чином.
Представник Міністерства оборони у своєму пояснені просив суд розглядати справу за відсутності представника Міністерства оборони України.
За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справ за відсутності вказаних осіб, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:
Заявниці є рідними доньками ОСОБА_4 , призваного на військову службу до Збройних сил України під час мобілізації за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.1.12023.
За наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024, ОСОБА_4 вибув з району виконання завдань за призначенням після забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану на підставі бойового розпорядження від 01.01.2024.
За наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024, старшого солдата ОСОБА_4 знято з усіх видів забезпечення та наказано вважати зниклим безвісти з 29 лютого 2024 року.
Військовою частиною НОМЕР_3 проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти 29.02.2024 старшого солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 . 
Згідно акту службового розслідування, 29.02.2024 близько 09.02 внаслідок ворожого скиду невідомо вибухового пристрою з дрону по позиції відділення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (2,5 км західніше населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області) зник безвісти старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , старший стрілець-оператор 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Через постійні обстріли з артилерії і стрілецької зброї зі сторони противника пошуки старшого солдата ОСОБА_4 організувати не вдалося.
За результатами службового розслідування неправомірних дій старшого солдата ОСОБА_4 не встановлено. Причинами та умовами, що сприяли зникненню старшого солдата ОСОБА_4 , є повномасштабна збройна агресія російської федерації.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2024 службове розслідування є завершеним.
05.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено сповіщення про те, що старший солдат ОСОБА_4 зник безвісти 29 лютого 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту села Старомайорське Волноваського району Донецької області.
Білоцерківським районним управлінням поліції ГУНП в Київській області 07.03.2024 відомості про зникнення безвісти внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та розпочато кримінальне провадження за № 12024111030000901.
МВС України 08.04.2024 ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Об`єднаним центром з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України на адвокатський запит 10.03.2026 повідомлено, що під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями офіційні фактичні дані про місцезнаходження ОСОБА_4 , перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались.
Офіс Генерального прокурора 13.02.2026 повідомив представника заявників про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024111030000901 здійснюється Волноваським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва - Волноваською окружною прокуратурою, працівники яких є реєстраторами у цьому кримінальному провадженні.
Державне підприємство «Український національний центр розбудови миру» на адвокатський запит надало інформацію проте, що за наявною у його розпорядженні інформацією, відомості про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні. Станом на дату звернення (31 березня 2026 року), інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до Національного інформаційного бюро не надходила.
Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, інформація щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутня.
Координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими 14.05.2026 повідомив адвоката Міхеєву Євгенію щодо до нього не надходили повідломлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування ОСОБА_4 у полоні, стану її здоровя та місця утримання.
При вирішенні справи суд виходить з наступного:
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).
За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):
- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);
- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;
- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.
Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).
Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан».
Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24).
У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
Тому суд може використовувати дані, зокрема з вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошувала на тому, що обчислення шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.
У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Заявники просили суд оголосити померлим військовослужбовця ОСОБА_4 , який ймовірно загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області під час проходження військової служби та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 із змінами і доповненнями, а натепер – наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376. 
Так, с. Старомайорське Великоновосілківської селищної територіальної громади, Волноваського району, Донецької області, з 24.02.2022 по 09.03.2022 та з 29.07.2023 по 15.02.2024 було територією активних бойових дій. У той же час, з 10.03.2022 по 28.07.2023 і з 01.10.2024 по даний час зазначений населений пункт тимчасово окупований.
Приймаючи до уваги те, що з 15.02.2024 територія наведеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області перестала бути територією активних бойових дій, а з 01.10.2024 вказаний населений пункт є тимчасово окупованим, суд приходить до висновку проте, що заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про оголошення померлим їх батька ОСОБА_4 підлягає до задоволення.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Приймаючи до уваги те, що старший солдат ОСОБА_4 зник безвісти 29.02.2024 за обставин, що загрожували його смертю у зв`язку з воєнними діями, суд вважає за можливе оголосити останнього померлим від дати вірогідної смерті, а саме з 29.02.204, задовольнивши таким чином заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у повному обсязі.
Суд вважає, що матеріалами справи, а саме актом службового розслідування від 12 березня 2024 року підтверджено безвісти зникнення старшого солдата ОСОБА_4 в результаті бойових дій в районі населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області. 
Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 зазначив, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч.2 ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Верховний Суду у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 154/2135/17 виснував, що виходячи зі змісту положень статей 43,46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України.
Особливістю цієї категорії справ (оголошення громадянина померлим) є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У постанові у справі № 615/129/25 від 29 квітня 2026 року Верховний Суд розглянув питання моменту початку перебігу строку для оголошення фізичної особи померлою у ситуації, коли територія після завершення активних бойових дій стала тимчасово окупованою.
Суд нагадав, що відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення фізичної особи померлою - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
ВС вказав, що у правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Суд підкреслив: «З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій».
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи.
Водночас підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.
Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Разом із тим суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду вказувала раніше, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовувала телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права.
ВС вказав, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи.
Суд також пояснив, що шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту.
Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Оскільки за встановленими у цій справі обставинами територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником; у суду з надзвичайно великою вірогідністю є достатні істотні підстави вважати, що військовослужбовець загинув, то відлік строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України може бути здійснений у цій справі з 13 грудня 2023 року.
ВС пояснив, що такий висновок суду не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду про те, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.
Розширювальне тлумачення частини другої статті 46 ЦК України, за якого відлік строку, після спливу якого фізична особа може бути оголошена померлою, ставиться у залежність від можливості отримання підтверджень із території, що після завершення активних бойових дій набула статусу тимчасово окупованої, призводить до позбавлення заявників передбаченого законом механізму захисту його прав, оскільки наведена норма не пов`язує перебіг відповідних строків з такими подіями.
Таким чином, встановлені обставини, про які зазначено раніше, дають підстави припустити про смерть військовослужбоця ОСОБА_4 , в населеному пункті Старомайорське, Волноваського району, Донецької області, Україна 29.02.2024.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 295-300, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: 1) Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; 2) Військова частина НОМЕР_1 ; 3) Міністерство оборони України; 4) ОСОБА_1 , про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити - повністю.
Оголосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, жителя міста Біла Церква, Білоцерківського району, Київської області.
Датою смерті ОСОБА_4 , громадянина України, жителя міста Біла Церква, Білоцерківського району, Київської області вважати 29.02.2024.
Місцем смерті ОСОБА_4 громадянина України, жителя міста Біла Церква, Білоцерківського району, Київської області вважати населений пункт Старомайорське, Волноваського району, Донецької області, Україна.
Вважати, що загибель старшого солдата ОСОБА_4 , пов`язана із захистом Батьківщини та настала під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складанння). Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.
Заявники: 1. ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_4 .
2. ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_5 .
Заінтересовані особи: 1.Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 22. Код ЄДРПОУ: 33141882.
2.Військова частина НОМЕР_1 . Код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 .
3.Міністерство оборони України, місце знаходження: 03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6. Код ЄДРПОУ: 00034022.
4. ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: матеріали справи не містять. 

Суддя  	М. М. Бебешко   	
Присяжні	О.А.Мальована   Ю.В.Недужко