ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/15009/25
Номер провадження 22-ц/818/3431/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Візіра О.В.,
представника ПАТ «Харківенергозбут» Крукової Н. Ю.,
представника ОСОБА_1 адвоката Александрової Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 березня 2026 року в складі судді Подус Г.С. по справі № 638/15009/25 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року та поворот його виконання,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.
Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію за період з 01 вересня 2024 року по 01 липня 2025 року у розмірі 31 937,76 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.
24 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала заяву про скасування судового наказу.
26 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала заяву про поворот виконання судового наказу. Вказала, що на виконання вказаного судового наказу з неї у виконавчому провадженні № 80296901 примусово стягнуто грошові кошти у розмірі загалом 6728,25 грн.
Просила допустити поворот виконання судового наказу від 11 серпня 2025 року про стягнення з неї на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованості за електричну енергію за період з 01 вересня 2024 року по 01 липня 2025 року у розмірі 31 937,76 грн та в порядку повороту виконання стягнути з ПрАТ «Харківенергозбут» на її користь грошові кошти у розмірі 6728,25 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 11 серпня 2025 року по справі №638/15009/25 та поворот його виконання - задоволено. Скасовано судовий наказ від 11 серпня 2025 року по справі № 638/15009/25, виданий за заявою ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію у розмірі 31 937,76 грн та судових витрат. Допущено поворот виконання судового наказу № 638/15009/25 від 11 серпня 2025 року про стягнення заборгованості за електричну енергію за період з 01 вересня 2024 року по 01 липня 2025 року у розмірі 31 937,76 грн з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут». У порядку повороту виконання судового наказу №638/15009/25 від 11 серпня 2025 року стягнуто з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6 728,25 грн. Роз`яснено ПрАТ «Харківенергозбут», що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження.
Ухвала суду мотивована тим, що між сторонами існує спір, тому вимоги стягувача підлягають розгляду у порядку позовного провадження. У зв`язку зі скасуванням судового наказу, на виконання якого з боржниці стягнуто 6728,25 грн, слід допустити поворот виконання судового рішення та повернути вказані кошти ОСОБА_1 .
На вказане судове рішення в частині повороту виконання судового наказу через систему «Електронний суд» 19 березня 2026 року ПрАТ «Харківенергозбут» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду – скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу та у порядку повороту виконання судового наказу у справі № 638/15009/25 стягнути з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5 841,14 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 662,40 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було встановлено розмір отриманих саме стягувачем коштів у порядку примусового виконання вказаного судового наказу. Розпорядженням державного виконавця від 26 лютого 2026 року з ОСОБА_1 стягнуті кошти у розмірі 6 728,25 грн, які розподілені наступним чином: 5 841,14 грн - на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут» за судовим наказом у справі № 638/15009/25; 584,11 грн - на рахунок виконавчого збору по виконавчому провадженню; 303,00 грн - на спеціальний рахунок витрат виконавчого провадження. Таким чином, в процесі виконання судового рішення стягувачу зараховано лише 5 841,14 грн, а витрати виконавчого провадження на суму 303,00 грн та сума стягнутого виконавчого збору на суму 584,11 грн не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржниці за судовим рішенням, скасованим в подальшому судом, є коштами виконавчого провадження, і не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду. Товариство заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду не отримувало; про розгляд справи повідомлено не було.
18 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Александрова Т.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила визнати зловживанням процесуальними правами дії апелянта, що суперечать завданню цивільного судочинства та направлені на безпідставне затягування виконання ухвали від 04 березня 2026 року Шевченківського районного суду м. Харкова по справі № 638/15009/25 шляхом подання безпідставної апеляційної скарги; повернути апеляційну скаргу ПрАТ «Харківенергозбут»; судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта; стягнути з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу.
Відзив мотивовано тим, що вона 23 лютого 2026 року подала заяву про скасування судового наказу разом з додатками через підсистему «Електронний суд», та 24 лютого 2026 року зазначена заява була отримана стягувачем, тобто йому було відомо про звернення боржниці до суду. Порядок розгляду заяви про скасування судового наказу встановлено ст. 171 ЦПК України, яка не передбачає виклику учасників справи та містить пряме посилання на вирішення питання про поворот судового наказу в порядку ст. 444 ЦПК України. Жодною нормою розділу ІІ ЦПК України не встановлено обов`язок ані стягувача, ані боржника надсилати будь-які клопотання або заяви в електронній або паперовій формі на адресу іншої сторони. Судом було вирішено питання про поворот виконання рішення на підставі заяви ОСОБА_1 та платіжних інструкцій на суму 6728,25 грн, списану установами банків з рахунків ОСОБА_1 . Боржниця не отримувала розпорядження державного виконавця від 26 лютого 2026 року щодо розподілу коштів у виконавчому провадженні. Крім того, розпорядження державного виконавця не відноситься до документів, які підтверджують суму стягнутих грошових коштів з ОСОБА_1 , та не може братися судом апеляційної інстанції до уваги як належний доказ на підтвердження обґрунтованості апеляційної скарги. Стягувач ще до винесення оскаржуваної ухвали був обізнаний, що на його рахунок було зараховано 5 841,14 грн в порядку примусового стягнення за судовим наказом, проте не повідомив про цю обставину суд першої інстанції та не надав відповідних доказів для запобігання можливих негативних наслідків у разі повороту виконання судового наказу, тому він несе ризик настання наслідків, пов`язаних з його бездіяльністю. Фактично стягувач визнав правомірність повороту виконання судового наказу в сумі 5 841,14 грн, що є меншою всього на 887,11 грн від суми 6 728,25 грн, стягнутої з ОСОБА_1 за судовим наказом № 638/15009/25. Подання апеляційної скарги спрямоване на затягування виконання ухвали і повернення коштів, тож є зловживанням процесуальними правами.
24 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» від ПрАТ «Харківнергозбут» надійшла відповідь на відзив, в якій воно вказало, що товариством було отримано заяву про скасування судового наказу, однак вказана заява не містила вимог щодо повороту виконання судового наказу у справі № 638/15009/25. Заява про поворот виконання була відсутня в документах справи № 638/15009/25 в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС. За правилами ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Помилкове твердження боржниці про те, що заяву про поворот виконання судового наказу не потрібно було надсилати стягувачу, призвело до прийняття судом першої інстанції рішення, яким стягнуто з нього суму більшу, ніж ту, яку ним було фактично отримано в процесі виконання скасованого судового наказу. Якби товариство отримало заяву про поворот виконання судового рішення, то повідомило би суд першої інстанції про те, що на його рахунок було зараховано лише 5 841,14 грн в порядку примусового стягнення за судовим наказом. Посилання боржниці на зловживання ним процесуальними правами є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а вказує лише на недобросовісну процесуальну поведінку її самої. Розрахунок гонорару адвоката від 20 лютого 2026 року не може бути прийнятий до уваги суду та задоволений, оскільки не містить суми судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «Харківенергозбут» Крукову Н. Ю., яка підтримала апеляційну скаргу, представника ОСОБА_1 адвоката Александрову Т. В., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПрАТ «Харківенергозбут» слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що усерпні 2025 року ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.
Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію за період з 01 вересня 2024 року по 01 липня 2025 року у розмірі 31 937,76 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн (а.с. 20).
Постановами старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові від 19 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження № 80296901 з примусового виконання вказаного судового наказу і накладено арешт на кошти боржниці (а.с. 30, 43, 44).
Постановами старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові від 19 лютого 2026 року у ВП № 80296901 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження – 303,00 грн та виконавчий збір – 3193,77 грн (а.с. 85, 86).
З платіжного документа № 61457589939 від 25 лютого 2026 року, вбачається, що за платіжною інструкцією № 987693443 від 24 лютого 2026 року АТ “УКРСИББАНК” з рахунку НОМЕР_1 платника ОСОБА_1 на користь отримувача Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові на рахунок: НОМЕР_2 перераховано 1552,03 грн з призначенням: стягнення за ВП № 80296901 з виконання виконавчого документу - судовий наказ Шевченківського районного суду м. Харкова № 638/15009/25 від 11 серпня 2025 року (а.с. 45).
З платіжного документа № 61457493176 від 25 лютого 2026 року, вбачається, що за платіжною інструкцією № 987693367 від 24 лютого 2026 року АТ “УКРСИББАНК” з рахунку НОМЕР_3 платника ОСОБА_1 на користь отримувача Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові на рахунок: UA183518230000025339300644396 примусово перераховано 2 000,00 грн з призначенням: стягнення за ВП № 80296901 з виконання виконавчого документу - судовий наказ Шевченківського районного суду м. Харкова № 638/15009/25 від 11 серпня 2025 року (а.с. 46).
З платіжної інструкції № 41479 від 25 лютого 2026 року вбачається, що згідно платіжної інструкції № 987677931 від 24 лютого 2026 року з рахунку в АТ “Райффайзен Банк”: НОМЕР_4 платника ОСОБА_1 на користь Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові на рахунок: НОМЕР_2 примусово перераховано 3 176,22 грн, призначення: стягнення за ВП № 80296901 з виконання виконавчого документу; судовий наказ № 638/15009/25 (а.с. 47).
З листа Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові від 17 березня 2026 року вбачається, що 26 лютого 2026 року державним виконавцем складено розпорядження про перерахування стягнутих з боржника коштів у розмірі 6 728,25 грн, а саме: 5 841,14 грн – перераховано на рахунок стягувача ПрАТ «Харківенергозбут»; 584,11 грн - на рахунок виконавчого збору; 303,00 грн - на рахунок витрат виконавчого провадження (а.с. 79).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 березня 2026 року скасовано судовий наказ від 11 серпня 2025 року по справі № 638/15009/25, і в цій частині ухвала не оскаржується.
13 березня 2026 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 80296901 у зв`язку зі скасуванням виконавчого документа, в якій вказано залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 26 096,62 грн, сума стягнутого виконавчого збору/ стягненої винагороди приватного виконавця - 584,11 грн (а.с. 84).
Відповідно до статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 3 статті 171 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника, яка можлива лише після набрання судовим рішенням законної сили, що полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
У рішеннях Конституційного суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 та від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 визначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.
Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц.
Враховуючи, що з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» стягнуто кошти в порядку виконання судового наказу № 638/15009/25, виданого 11 серпня 2025 року Шевченківським районним судом м. Харкова, який був в подальшому скасований, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повороту виконання вищевказаного судового наказу, і стягувач в апеляційній скарзі по суті не заперечує проти цього.
Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо незгоди з сумою, яку судом стягнуто з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 в порядку повороту виконання судового наказу.
Поворот виконання рішення суду як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача) передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.
З наданих ОСОБА_1 платіжних документів вбачається, що у межах вказаного виконавчого провадження № 80296901 з неї стягнуто грошові кошти в розмірі загалом 6 728,25 грн.
Водночас, з наданого стягувачем листа Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові від 17 березня 2026 року вбачається, що 26 лютого 2026 року державним виконавцем складено розпорядження про перерахування стягнутих з боржника коштів у розмірі 6 728,25 грн, а саме: 5 841,14 грн – перераховано на рахунок стягувача ПрАТ «Харківенергозбут»; 584,11 грн - на рахунок виконавчого збору; 303,00 грн - на рахунок витрат виконавчого провадження.
Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частини 1, 2 статті 27 Закону України “Про виконавче провадження”).
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частина друга статті 42 Закону України «Про виконавче провадження»).
Положеннями статті 444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. А тому основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення.
Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 та від 20 жовтня 2021 року у справі № 521/5241/18, ухвалі Верховного Суду від 29 листопада 2024 року у справі № 466/12475/23.
Отже, в порядку повороту виконання скасованого судового рішення підлягає поверненню боржнику безпідставно стягнуте з нього саме за скасованим рішенням, а виконавчий збір, винагорода виконавця та витрати на проведення виконавчих дій, які за своєю правовою природою не є судовими витратами у справі, не можуть повертатися за правилами вирішення питання про поворот виконання судового рішення. 
Для вирішення даного питання законодавством передбачений інший спосіб захисту прав, а саме: шляхом звернення з відповідною заявою до виконавчої служби (приватного виконавця) або до суду зі скаргою на дії державного (приватного) виконавця чи шляхом оскарження постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.
Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в порядку повороту виконання судового наказу з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 має бути стягнута саме сума фактично отриманих ним коштів за виконавчим провадженням в розмірі 5841,14 грн. Доказів того, що вся сума стягнутих з ОСОБА_1 коштів у розмірі 6 728,25 грн перерахована стягувачу, без відрахування виконавчого збору і відповідних витрат виконавчого провадження, на спростування наданих стягувачем даних матеріали справи не містять.
При цьому ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до органу примусового виконання з відповідною заявою щодо повернення різниці між вказаними сумами в розмірі 887,11 грн (6728,25 – 5841,14), а у разі неповернення коштів – до суду.
При цьому, доводи апеляційної скарги ПрАТ «Харківенергозбут» щодо розгляду справи без його повідомлення і неотримання ним копії заяви про поворот виконання судового наказу колегія суддів відхиляє, оскільки предметом розгляду суду була заява про скасування судового наказу із вирішенням у порядку ч. 3 ст. 171 ЦПК України заяви про поворот його виконання, та норми вказаної статті не містять вимог щодо виклику учасників справи і надання суду доказів надсилання копій відповідних заяв учасникам справи. Вимоги статті 183 ЦПК України, на яку посилається товариство, стосуються розгляду справ у порядку позовного провадження. Разом з тим, з урахуванням розгляду заяви без участі боржника та стягувача, колегія суддів вважає за можливе прийняти нові докази щодо розподілу стягнутих з боржниці сум у виконавчому провадженні, які не були подані до суду першої інстанції. 
Вимоги поданого ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу щодо її повернення та визнання дій ПрАТ «Харківенергозбут» з подання апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки стягувач має право на оскарження ухвали суду в частині повороту судового наказу, та вимоги його апеляційної скарги є обґрунтованими. Дій з боку стягувача, які згідно ст. 44 ЦПК України могли б бути визнані зловживанням процесуальними правами, судом не встановлено. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає зміні зі зменшенням суми стягнення в порядку повороту виконання судового наказу з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 з 6728,25 грн до 5841,14 грн. 
В іншій частині ухвала суду не оскаржувалась та не переглядалась.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Ураховуючи те, що в даній категорії справ сплату судового збору в силу ч.7 ст.444 ЦПК України не передбачено, колегія суддів вважає за необхідне сплачений ПрАТ «Харківенергозбут» за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 2662,40 грн за платіжною інструкцією № 4977 від 18 березня 2026 року (а.с. 82) повернути апелянту.
Витрати боржниці на правничу допомогу судом апеляційної інстанції не розподіляються, оскільки апеляційну скаргу ПрАТ «Харківенергозбут» по суті його вимог задоволено. До того ж, розрахунок гонорару адвоката від 20 лютого 2026 року не містить суми судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 березня 2026 року в оскаржуваній частині змінити, зменшивши суму коштів, що підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 у порядку повороту виконання судового наказу Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року з 6728,25 грн до 5841 (п`ять тисяч вісімсот сорок одна) грн 14 коп. 
В іншій частині ухвала суду не оскаржувалась та не переглядалась.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» (код ЄДРПОУ 42206328) сплачений 18 березня 2026 року за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп за платіжною інструкцією № 4977, дата і час виконання 18 березня 2026 року 15:40, платник Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», код платника 42206328, надавач платіжних послуг платника Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», отримувач ГУК Харків обл/ мХар Основ`ян/22030101, код отримувача 37874947, рахунок отримувача: UA398999980313161206080020661, надавач платіжних послуг отримувача Казначейство України. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна 

В.Б. Яцина