Справа 688/5748/25 
№ 2/688/105/26 

Рішення 
Іменем України

02 червня 2026 року        м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Березюк Н.П.,
за участі секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,
представника позивача Раєвої М.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шепетівці цивільну справу за позовом Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 
встановив:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
18.11.2025 Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства (далі Шепетівське КПВКГ) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 109182,29 грн та судових витрат. Позов мотивований тим, що з 01.05.2014 підприємство визначене виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідачі є споживачами цих послуг, які позивач надає в квартиру АДРЕСА_1 . Облік нарахувань та оплати за послуги відображається по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що закріплений за ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що остання добровільно не сплачувала заборгованість, в тому числі поточні платежі, 14.08.2020 позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. 02.09.2020 суд задовольнив вказану заяву та стягнув з відповідача заборгованість, що виникла станом на 01.08.2020 в сумі 40737,06 грн. У 2020 році цей судовий наказ скасований ухвалою суду. Відповідачі є співвласниками квартири та користуються послугами з централізованого водопостачання. Згідно відомостей з абонентської бази даних підприємства, споживачем здійснювалась часткова оплата за надані послуги, що свідчить про приєднання до умов індивідуального договору та вчинення дій про визнання боргу. Послуги підприємством надаються безперебійно, жодних претензій з боку відповідачів щодо кількісних та якісних характеристик наданих послуг на адресу підприємства не надходило. Враховуючи, що відповідачі користуються послугами, але не в повному обсязі виконують зобов`язання по їх оплаті, станом на 01.11.2025 утворилась заборгованість в сумі 109182,29 грн, яку просить стягнути солідарно з відповідачів на їхню користь.
Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в ньому. Суду пояснила, що відповідачі з 2017 не сплачують за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Жодних заяв від відповідачів про відключення квартири від водопостачання чи тимчасове зупинення надання послуги, а також про встановлення приладу обліку (лічильника) до підприємства не надходило. В грудні 2025 року, вже після звернення до суду з цим позовом, відповідачка ОСОБА_1 звернулась в абонементський відділ підприємства, та повідомила, що проживає у квартирі лише з чоловіком, донька з ними не проживає. Працівники підприємства запропонували їй надати відповідну довідку і укласти договір про реструктуризацію заборгованості, однак відповідачка жодних дій не вчинила, більше до підприємства не зверталася.
Узагальнені доводи відповідачів
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що квартира належить їй, її чоловікові, донці та сину на праві власності, що виникло у них під час приватизації. Їхній син у квартирі не проживає понад 20 років, а тому не є споживачем послуг водопостачання та водовідведення. Вони користувалися послугами водопостачання та водовідведення, однак не сплачували їх вартості через матеріальну неспроможність. Не погоджується з розміром заборгованості, оскільки у 2018 чи 2019 році стався прорив труби та протікання води. На її звернення працівники ПП «УК «Управдом» відключили водопостачання та водовідведення у вбиральні та ванні, залишивши лише водопостачання у кухні квартири. З квітня 2022 року до травня 2025 року її сім`я в квартирі не проживала через стан здоров`я її чоловіка ОСОБА_3 , тому не користувалися вказаними послугами, оскільки проживали у м. Козятині. Повернувшись до м. Шепетівки в травні 2025 року, самостійно провели водопостачання та водовідведення з кухні у вбиральню та ванну. Зазначила, що після відключення водопостачання працівники ПП «УК «Управдом» склали відповідний акт.
Відповідачі  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку за місцем реєстрації місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та підтверджено в судовому засіданні відповідачкою ОСОБА_1 . Заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у їх відсутності, відзиву на позов та відомостей про врегулювання спору у позасудовому порядку відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду не надали, своєї позиції щодо позову не висловили. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
17.11.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, до якого долучив докази направлення позову з додатками відповідачам.
19.11.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачів, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.12.2025.
Судове засідання відкладалося на 14.01.2026, 28.01.2026, 26.02.2026 та 18.03.2026 за клопотанням відповідача ОСОБА_1 , яка просила відкласти судові засідання на іншу дату за станом здоров`я; для надання можливості зібрати докази; у зв`язку зі зверненням до Шепетівського КПВКГ та Шепетівської міської ради про перерахунок заборгованості та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. В клопотаннях просила приєднати до матеріалів справи копію довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_3 та довідку про місце проживання відповідача ОСОБА_2 від 03.11.2025. 
18.03.2026 судове засідання відкладене на 29.04.2026 у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання та відсутністю відомостей про отримання відповідачкою ОСОБА_1 судової повістки.
29.04.2026 суд визнав явку представника позивача під час розгляду справи обов`язковою, судове засідання відклав на 12.05.2026 та витребував у Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства та Приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» інформацію про те чи здійснювалось часткове відключення водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 у 2018-2019 роках та чи звертались у 2022 році відповідачі з заявою, в якій повідомляли про їх відсутність за місцем проживання більше місяця, та запропонував надати відповідні документи (акти) про відключення.
05.05.2026 до суду надійшла заява представника позивача про те, що у період 2018-2019 років підприємством не проводилось ні часткового, ні повного відключення водопостачання у квартирі, де проживають відповідачі, заяв з цього приводу від них не надходило. Крім того, у 2022 році повідомлень про відсутність за місцем проживання більше одного місяця від власників житла до підприємства не надходило, відповідних актів про відключення підприємство не складало. В грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до підприємства в усній формі з приводу здійснення перерахунку нарахувань за надані послуги та повідомляла, що в період 2018-2019 років у житлі ніхто не проживав, однак вказане звернення письмово не оформила та не надала довідку з місця проживання, яка б підтвердила вказану обставину. Заборгованість станом на 01.05.2026 становить 118015,08 грн. Нарахування вартості оплати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: квартира АДРЕСА_1 здійснюється за формулою:кількість прописаних осіб (3 чол), помножене на норму споживання (на теперішній час - 6,84 м.куб), полмножене на тариф (83,55 грн за куб.м., згідно рішення виконкому №146 від 19.03.2026) = сума до сплати з 01.04.2026 складає 1714,44 грн за один місяць споживання послуг (без лічильника). Отже, нараховані суми розраховані за нормами споживання на кількість зареєстрованих осіб.
12.05.2026 до суду надійшла інформація ПП "УК "Управдом" про те, що що у підприємства відсутні документи за період з 2018-2019 р.р. про часткове відключення водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 . У 2022 році ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не зверталися із заявами та не повідомляли про їх відсутність за місцем проживання понад 1 місяць.
12.05.2026 розгляд справи відкладений на 26.05.2056 за клопотанням відповідачки ОСОБА_1 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.
26.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16 год 02.06.2026. 
Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин.
Суд встановив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується відомостями інформаційної довідки №295390125 від 18.09.2024 з реєстру прав власності на нерухоме майно та відповіді виконавчого комітету Шепетівської міської ради за вих. №03-16/5539 від 21.11.2025.
Отже, відповідачі є споживачами послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надається Шепетівським КПВКГ на підставі рішення сесії Шепетівської міської ради №4 від 24.04.2014 «Про визначення Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства виконавцем послуг». Облік нарахувань, оплати послуг відображаються на особовому рахунку № НОМЕР_1 .
У зв`язку з прийняттям Закону України від 03.12.2020 року №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» та керуючись нормами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 633, 634 ЦК України, на офіційному веб-сайті позивач оприлюднив повідомлення про публічну пропозицію (оферту) Шепетівського КПВКГ про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. 
Відповідачі приєднались до умов індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, тому договір вважається укладеним.
Згідно п. 6 вищевказаного договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором. 
Обсяг спожитої у будинку послуги з централізованого водопостачання визначається як обсяг питної води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Одиницею вимірювання обсягу спожитих споживачем послуг є куб. метр, що слідує з пункту 13 договору.
Згідно п.30 договору, вартість послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. 
Пунктом 31 договору передбачено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. 
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця, не пізніше останнього числа, що настає за розрахунковимм періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги, що передбачено п. 33 договору.
Згідно п. 37 договору, споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення цього договору.
Рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради за №49 від 22.06.2017, №278 від 27.09.2018, №301 від 17.10.2019, №86 від 18.03.2021, №318 від 290.9.2021, №120 від 26.05.2022, №424 від 21.12.2023, №260 від 19.07.2024, №453 від 30.12.2024 встановлені тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для Шепетівського КПВКГ.
02.09.2020 Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Шепетівського КПВКГ заборгованості за надані послуги за централізоване водопостачання та водовідведення, що виникла станом на 01.08.2020 в сумі 40737,06 грн та судового збору в сумі 210,20 грн. За заявою ОСОБА_1 , вказаний наказ був скасований ухвалою суду від 21.10.2020.
Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, однак відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконали та не сплатили заборгованість, яка відповідно до помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги центрального водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , станом на 01.11.2025 становить 109182,29 грн.
Застосовані норми права.
Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України від 24.06.2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон №1875) та Законом України №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» , який введений в дію з 01.05.2019 (надалі - Закон №2189).
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №1875, ч.1 ст.6, ч.1 ст.12 Закону №2189), учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Зобов`язання по укладенню договору покладено на споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону №1875, п. 2 ч. 2 ст.7 Закону №2189).
Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону №1875 та ч. 5 ст. 13 Закону №2189 договір на надання житлово-комунальних послуг є договором приєднання.
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до позиції Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.
Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 7 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21).
Оцінка суду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Суд встановив, що відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , за вказаною адресою їм надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, доказів щодо відсутності вказаної обставини відповідачами суду не подано. Позивач оприлюднив на офіційному сайті індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та заяву-приєднання до умов цього договору.
Згідно з пунктом 1 договору цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплати рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. 
Суд також зазначає, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (ст.13 Конституції України). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Суд зауважує, що в суспільстві існують певні правила співжиття, покликані гармонізувати інтереси індивідуума з інтересами інших осіб та суспільства загалом. Отже, якщо законодавчі акти встановлюють певні правила щодо користування водою, то власник квартири, який відповідно є споживачем послуги з водопостачання та водовідведення, зобов`язаний користуватися нею з дотриманням встановлених правил.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15.
Так, відповідно до помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги водопостачання та водовідведення відповідачам за адресою: АДРЕСА_2 присвоєно номер рахунку НОМЕР_1 та надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, однак відповідачі частково здійснювали оплату вартості цих послуг, у зв`язку з чим станом на 01.11.2025 заборгували суму у розмірі 109182,29 грн. Доказів оплати вказаних послуг за спірний період відповідачі суду не надали.
Відтак, оскільки стороною відповідача не доведено, що проведений позивачем розрахунок є невірним, а також не надано доказів про ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, суд приймає вказаний розрахунок як належний та допустимий доказ позовної вимоги.
Однак, враховуючи що рішенням сесії Шепетівської міської ради №14 від 24.04.2014 «Про визначення Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства виконавцем послуг» позивача визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення з 01.05.2014, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з 01.05.2014, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження розміру встановлених тарифів на водопостачання та водовідведення за період, що передував 01.05.2014, за який утворилася заборгованість у розмірі 13823,26 грн.
Таким чином суд позбавлений можливості перевірити підставність нарахування розміру вартості послуг водопостачання та водовідведення за період, що передував 01.05.2014 року, який складає суму 13823,26 грн, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Відтак підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 95359,03 грн за період з 01.05.2014 по 01.11.2025 (без урахування розміру заборгованості, що виникла на початок травня 2014 року у розмірі 13823,26 грн).
Довідка №7, видана 03.11.2025 ОСББ «Залізничник-41» про те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а з травня 2023 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не впливає на висновки суду щодо необхідності стягнення на користь позивача заборгованості за надані послуги.
Так, право на вибір місця проживання і свободу пересування відноситься до цивільних прав в системі конституційних прав особи і врегульоване насамперед нормами Європейської конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод, Конституцією України. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Зміст свободи пересування полягає у закріпленій в Конституції України можливості фізичної особи вільно переміщатися не лише в межах окремо взятого приміщення, а й в межах міста, по всій території держави (в тому числі свого громадянства або постійного проживання), можливості виїзду за її межі та повернення у будь-який час.
Відповідно до змісту статті 29 Цивільного кодексу України, особа може мати кілька місць проживання. Закон не обмежує кількість житла, яким володіє чи користується людина.
Отже проживання відповідачки ОСОБА_2 , як зазначено у довідці голови ОСББ «Залізничник-41», з травня 2023 року по АДРЕСА_4 , не виключає, що ОСОБА_2 у вказаний період могла також проживати за зареєстрованим місцем проживання у м. Шепетівці, в т.ч. постійно чи періодично. 
Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, законом встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Факт не проживання власника у належному йому приміщенні не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 02.04.2022 у справі №757/29813/17-ц.
Твердження відповідачки ОСОБА_1 про те, що її донька не проживала у квартирі в м. Шепетівці по травень 2025 року, а також про те, що вони з чоловіком ОСОБА_3 тимчасово проживали у доньки в м. Козятині з квітня 2022 року по травень 2025 року не підтверджені жодними доказами, а також не є підставою для звільнення від сплати наданих їм послуг за цей період, оскільки відповідачі мали обов`язок звернутися до позивача з відповідною заявою про зупинення надання послуг, у зв`язку з тимчасовим (понад 1 місяць) від`їздом з зареєстрованого місця проживання, що мало б наслідком технічне припинення постачання послуги. Так, відмова від послуг водопостачання та водовідведення супроводжується обов`язковим технічним припиненням подачі. Воно полягає у перекритті кранів, знятті обладнання або встановленні інвентарних заглушок, після чого фахівці оператора мереж підприємства позивача мали б встановити відповідні пломби. Проте, відповідачі з вказаними заявами про тимчасову відмову від отримання послуг до позивача не зверталися.
Також з часу звернення до суду з цим позовом, відповідачі, як встановлено з пояснень сторін, не внесли на рахунок позивача жодної суми на сплату боргу за надані послуги, ні поточної вартості таких послуг.
Твердження відповідачки ОСОБА_1 про матеріальну неспроможність сплачувати послуги, які надаються позивачем, не можуть бути підставою для звільнення від їх оплати, крім того, суд зауважує, що відповідачі, з метою зменшення витрат на такі послуги, не звертались до підприємства позивача з заявою про встановлення приладів обліку.
Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності і взаємозв`язку з нормами закону, що їх регулюють, суд дійшов висновку, що відповідачі, отримавши за спірний період послуги з централізованого водопостачання та водовідведення належної якості, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, однак взяті на себе зобов`язання не виконали, а тому заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 95359,03 грн. підлягає стягненню з них на користь позивача в судовому порядку.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, відповідачі не надали. 
При цьому суд не погоджується з солідарним стягненням заборгованості з відповідачів з таких підстав.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Враховуючи, що відповідачі є співвласниками квартири у рівних долях, з них на користь Шепетівського КПВКГ підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2014 року по 01.11.2025 рік у сумі по 31786,34 грн. з кожного.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн, позов задоволено частково на 87,50% (95539,03:109182,29х100%), а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 2649,50 грн судового збору, тобто з кожного по 883,17 грн.
Однак, відповідач ОСОБА_3 має інвалідність 1 групи довічно, що підтверджується даними довідки до акта огляду МСЕК №376398 від 20.05.2021.
Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає пільги щодо сплати судового збору та вказує, хто звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.
Частина 6 статті 141 ЦПК України визначає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи , що ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору, тому витрати, які були понесені Шепетівським КПВКГ в суді по сплаті судового збору в сумі 883,17 грн мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, судовий збір у розмірі 883,17 грн підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 82, 141, 263-265, 282, 284 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що утворилась за період з 01.05.2014 по 01.11.2025, з кожного по 31786 (тридцять одній тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 34 копійки.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства з кожного по 883,17 грн судового збору.
Компенсувати за рахунок Держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства судовий збір у розмірі 883,17 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи:
позивач - Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, місцезнаходження: м. Шепетівка, вул. Пісочна, 127, код ЄДРПОУ 02092503;
відповідачі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.09.2001 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 16.12.2021, орган видачі 6831;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 26.07.2002 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області.
Повний текст рішення складений 02.06.2026.

Суддя:        Неоніла БЕРЕЗЮК