П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/16004/25 
Суддя-доповідач Яремчук К.О. 
01 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Яремчукa К.О., суддів - Гнап Д.Д.,  Сушка О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду (ухвалене суддею Шевчук О.П. у м. Хмельницькому) від 25 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року позов задоволено.
Так, рішенням суду:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у вірному нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року в адміністративній справі № 560/9062/24 з урахуванням всього періоду затримки у виплаті та з урахуванням періоду, протягом якого така пенсія мала бути виплачена, тобто з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року, відповідно до приписів Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, з урахуванням індексів інфляції, визначених Держстатом за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що здійснений пенсійним органом розрахунок суми розміру компенсації за несвоєчасну виплату пенсії позивачу є невірним, оскільки останній проведений не у відповідності до приписів Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, без урахування індексів інфляції, визначених Держстатом за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року.
Короткий зміст апеляційної скарги
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі № 560/9062/24, яке набрало законної сили 24 червня 2025 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року. 
Проте апелянт стверджує, що судом не враховано того, що позивачу нараховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року на суму 657212,39 гривень відповідно до приписів Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, з урахуванням індексів інфляції, визначених Держстатом за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року.
При цьому в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не обґрунтовує, в чому саме полягає невірне визначення розміру компенсації втрати частини доходів і які нормативно-правові акти порушені Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області під час виплати такої компенсації.
Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.
Стислий виклад встановлених обставин
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 11 листопада 2011 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 560/18963/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18 жовтня 2018 року з врахуванням довідок від 18 жовтня 2018 року, виданих ТзОВ "Спадщина", за періоди роботи з 02 травня 2002 року по 25 червня 2010 року.
На виконання згадуваного судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 12 червня 2024 року виплачено заборгованість в розмірі 657212,39 гривень.
Іншим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі № 560/9062/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року.
24 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, у якій просив здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з урахуванням всього періоду затримки у виплаті та з урахуванням періоду, протягом якого така пенсія мала бути виплачена, тобто з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року відповідно до приписів Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, з урахуванням індексів інфляції, визначених Держстатом за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01 липня 2025 року заявника повідомлено про те, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/9062/24 позивачу нараховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 18 жовтня 2018 року по 12 червня 2024 року на суму доплати 657212,39 гривень із застосуванням місячного індексу інфляції за травень 2024 року (з місяця наступного за місяцем набрання законної сили рішенням суду у справі № 560/18963/23 по місяць, що передує місяцю виплати доплати). У листі також йдеться про те, що розмір нарахованої компенсації склав 3943,27 гривень.
Із долученого до згадуваного вище листа розрахунку слідує, що компенсація втрати частини доходів обрахована з урахуванням індексу споживчих цін 1,006, що склався у травні 2024 року. 
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Приписами частин першої - третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.
Правове регулювання порядку нарахування та виплати громадянам компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати врегульовано Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ).
Стаття 1 Закону № 2050-ІІІ передбачає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).
Згідно з абзацом 1 пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом (абзац 2 пункту 4 Порядку № 159).
Відтак компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати обчислюється з моменту невиплати грошового доходу (в даному випадку з 18 жовтня 2018 року, як про те йдеться в судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду справи № 560/9062/24) по день фактичної її виплати (12 червня 2024 року). При цьому інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться, а тому розрахунок слід було здійснювати по 31 травня 2024 року.
Натомість, пенсійним органом нараховано позивачу компенсацію втрати частини доходів з травня 2024 року (з місяця наступного за місяцем набрання законної сили рішенням суду у справі № 560/18963/23) по місяць, що передує місяцю виплати доплати 31 травня 2024 року, що не відповідає змісту резолютивної частини судового рішення, що ухвалене за результатами розгляду справи № 560/9062/24, яким зобов`язано виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 18 жовтня 2018 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, та не узгоджується з приписами Порядку № 159.
За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що розрахунок суми розміру компенсації за несвоєчасну виплату пенсії позивачу є невірний, оскільки останній не проведений відповідно до приписів Порядку № 159.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частин 1 - 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Окрім того, частина перша статті 2 та частина четверта статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, що полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване у цій справі судове рішення відповідає зазначеним вище вимогам процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги, які були підставою для відкриття апеляційного провадження, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду та не спростовують висновки суду першої інстанції по суті справи, а тому не приймаються судом як належні.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав вважати оскаржуване рішення помилковим.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, тому з урахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 139, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, 
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року - без змін.
Відповідно до частини 1 статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. 
Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції (частина 1 статті 329, стаття 331 Кодексу адміністративного судочинства України). 

Суддя-доповідач	 		Яремчук К.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гнап Д.Д.    Сушко О.О.