Дата документу 02.07.2026
Справа № 501/5373/24
2/501/504/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Карпової Ю.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення стягнення аліментів, визнання судового наказу та виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню, та про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить:
- припинити з 01.12.2024 стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) згідно судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2020 року по справі 501/2589/20 та Рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3078/20 від 02.11.2020 на користь ОСОБА_2 ;
- визнати судовий наказ Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2020 року по справі 501/2589/20 та виконавчий лист, який видано на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3078/20 від 02.11.2020 починаючи з 01.12.2024 таким, що не підлягає виконанню;
- стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що у нього з відповідачем у справі є двоє дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
19.08.2020 Іллічівський міський суд Одеської області виніс судовий наказ №501/2589/20 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі однієї третини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 05 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.11.2020, у справі №501/3078/20 зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу №501/2589/20, який виданий Іллічівським міським судом Одеської області 19.08.2020, та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі однієї чверті від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням та до повноліття дитини.
Починаючи з грудня 2024 ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , тому у порядку визначеним СК України, позивач має право на отримання аліментів на дитину ОСОБА_3 .
Позивач вважає за необхідне припинити виплату аліментів на користь ОСОБА_2 у зв`язку із не проживанням з нею доньки ОСОБА_3 .
Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Від Відповідача або її представника відзиву на адресу суду не надходило.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістила.
Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»  кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України які перекликаються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.
Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із статей 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
В силу дії ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
19.08.2020 за заявою ОСОБА_6 , Іллічівський міський суд Одеської області виніс судовий наказ №501/2589/20 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у розмірі однієї третини від усіх видів його заробітку (доходу) але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.11.2020, у справі №501/3078/20, зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу № 501/2589/20, який виданий Іллічівським міським судом Одеської області 19.08.2020, та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі однієї чверті від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням та до повноліття дитини.
Також вказаним рішенням встановлено, що син ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) проживає разом з батьком.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що донька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 з грудня 2024 року.
Згідно із відмітками у паспорті громадянина України для виїзду закордон міститься відмітка перетину державного кордону 29.11.2024. Починаючи з початку грудня 2024 ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , вказане підтверджується місцем реєстрації в Федеративній республіці Німеччина разом. 
На підтвердження зазначеного до суду було надано офіційне підтвердження від Офісу Бюрнеркірхен, де зазначено, що місце реєстрації проживання ОСОБА_3 зареєстровано з 03.12.2024 у Федеративній республіці Німеччені. Вказане підтверджується офіційним підтвердженням реєстрації районного адміністратора в районі Піннеберг.
Крім того, від ОСОБА_3 надійшли до суду пояснення від 15.12.2025, в яких вона зазначає, що не проживає разом із матір`ю з 01.12.2024, а проживає з батьком ОСОБА_1 .
Відповідачем та її представником адвокатом Кліменком В.П. не надано доказів, які б підтверджували проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю.
Відповідачка матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_3 не надає, навпаки, наразі аліменти на утримання ОСОБА_3 , яка проживає разом з батьком, надходять Відповідачці.
Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17, від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21.
Як вбачається, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3078/20 від 02.11.2020, зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу № 501/2589/20, який виданий Іллічівським міським судом Одеської області 19.08.2020, та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі однієї чверті від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням та до повноліття дитини.
У зв`язку із наданням до суду документів, що підтверджують проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 , про що вона самостійно повідомила суду, наявні підстави щодо припинення стягнення аліментів на користь Відповідача.
Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Враховуючи, що суду надані докази того, що донька ОСОБА_4 з грудня 2024 року проживає разом з батьком з якого на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.11.2020 стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_4 , то суд дійшов висновку, що позов в частині припинення стягнення аліментів з позивача підлягають задоволенню.
Стосовно позовної вимоги про визнання судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2020 року по справі 501/2589/20 та виконавчого листа, який видано на підставі Рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3078/20 від 02.11.2020 починаючи з 01.12.2024 таким, що не підлягає виконанню, слід зазначити, наступне.
Відповідності до ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Судом не встановлено, що наказ Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2020 року по справі 501/2589/20 та виконавчий лист, який видано на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3078/20 від 02.11.2020 видано помилково, а також у період проживання дитини з матір`ю аліменти, на утримання доньки, підлягали стягненню на користь матері.
У справі, що розглядається, судом з`ясовуються обставини та підстави стягнення аліментів, а саме з ким з батьків проживає дитина.
Тобто, заявлена позовна вимога про визнання виконавчого документу, таким, що не підлягає виконанню, заявлена до суду передчасно, у зв`язку з цим у такій позовній вимозі слід відмовити.
Суд вбачає за необхідне, задовольнити позов частково стосовно стягнення аліментів на утримання доньки та припинення стягнення аліментів на користь Відповідача на утримання дитини.
Зміні підлягає дата початку стягнення таких аліментів, оскільки доведено проживання дитини з батьком з 03.12.2024, про що свідчить офіційна реєстрація ОСОБА_3 .
Доказів на підтвердження того, що Відповідач не спроможний сплачувати розмір аліментів на утримання доньки, заявлений Позивачем, до суду не надано.
У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років..
В той же час, фактично на платника аліментів ОСОБА_1 згідно Рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3078/20 від 02.11.2020, та судового наказу № 501/2589/20, який виданий Іллічівським міським судом Одеської області 19.08.2020 покладено обов`язок сплати аліментів за відсутністю на це правових підстав, оскільки донька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживає разом із батьком з 03 грудня 2024 року, про що свідчать надані до суду документи та пояснення самої дитини.
Відповідачем вказане не спростовано.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір по справі у розмірі 1211,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, слід стягнути з Відповідача.
Також, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за пред`явлену вимогу про стягнення аліментів, з урахуванням того, що зазначена вимога підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 260-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, визнання судового наказу та виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню, та про стягнення аліментів на утримання дитини, – задовольнити частково.
Припинити з 03 грудня 2024 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) згідно судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2020 року по справі 501/2589/20 та рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3078/20 від 02 листопада 2020 року.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
В частині вимог про визнання судового наказу та виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню, - відмовити.
Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя