Справа №: 272/931/25 
Провадження № 1-кп/272/73/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді – ОСОБА_1 
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальне провадження № 12025060560000005 від 08.08.2025, по обвинуваченню – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий органом №1812 від 29.03.2023, РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженцю с. Стара Котельня, Андрушівського району, Житомирської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, не працюючийу, раніше не судимий, - 
за ст. 382 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 27.08.2025 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч. 1 КК України за наступних обставин.
Постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 21.05.2025 у справі № 272/355/25, яка набрала законної сили 01.06.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Однак у ОСОБА_5 , який достовірно знав про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, виник злочинний умисел, спрямований на її невиконання.
Діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду що позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, і набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями всій території України, 08.08.2025 близько 01 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 рухаючись по вул. Зазулінського м. Андрушівка, Бердичівського району, Житомирської області, поряд буд. №38 та був зупинений нарядом поліції ВП № 1 Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області за порушення Правил дорожнього руху України.
Тим самим, ОСОБА_5 умисно не виконав постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 21.05.2025 у справі № 272/355/25, яка набрала законної сили 01.06.2025 та якою його позбавлено права керував транспортними засобами строком на 10 років.
Отже, ОСОБА_5 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, щиро розкаявся у вчиненому. ОСОБА_5 та його захисник також погодилися із прокурором на призначення обвинуваченому покарання за кримінальне правопорушення за ст. 382 ч.1 КК України - у виді одного року і шести місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки. Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним за участю захисника та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодний, угода є добровільною, він розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором, захисником та судом, просив встановити іспитовий строк – один рік шість місяців.
Захисник ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості підтримав та не заперечував проти її затвердження, зазначивши, що угода відповідає інтересам його підзахисного та вимогам КПК України та просив встановити іспитовий строк – один рік.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди, представником потерпілого надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства та обвинувачений вину визнав повністю та погодився на укладення угоди.
Враховуючи, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст. 382 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 75 КК України та п. 2 укладеної угоди, за якою ОСОБА_5 взяв на себе зобов`язання виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на нього судом, суд призначаючи погоджену міру покарання, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 п.1, п. 2 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Арешт на майно не накладався.
Речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду від 27.08.2025 по кримінальному провадженню № 12025060560000005 від 08.08.2025, між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 про визнання винуватості затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 1 (один) рік і 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і вісім місяців. 
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
Один DVD-R диск з відео файлом на якому зафіксовано факт зупинки гр.. ОСОБА_5 29.06.2025 та один DVD-R диск з відео файлом на якому зафіксовано факт зупинки гр.. ОСОБА_5 08.07.2025, DVD-R диск з відео файлом на якому зафіксовано факт зупинки гр.. ОСОБА_5 та копію розписки про ознайомлення де гр.. ОСОБА_5 зазначає, що він був ознайомлений з рішенням суду про позбавлення права керування транспортним засобом залишити в матеріалах кримінального провадження №12025060560000005 від 08.08.2025
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя 	ОСОБА_1