ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"04" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5171/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №916/5171/25
за позовом: Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, код ЄДРПОУ 01125672)
до відповідача: Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Добровольців, буд. 7, код ЄДРПОУ 44068843)
про стягнення 115570,05 грн., -

Суть спору: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про стягнення 115570,05 грн., з яких: 1,24 грн. за договором оренди №20984091223 (23/7д-нд): 0,50 грн. основного боргу, 0,01 грн. 3% річних, 0,04 грн. інфляційних втрат та 0,69 грн. пені; 43745,68 грн. за договором про відшкодування витрат №24/21-д/нд/52: 28318,92 грн. основного боргу, 1080,96 грн. 3% річних, 3713,61 грн. інфляційних втрат та 10632,19 грн. пені; 0,72 грн. за договором оренди №209840912255 (23/22-д-нд): 0,50 грн. основного боргу, 0,02 грн. 3% річних, 0,04 грн. інфляційних втрат та 0,16 грн. пені; 71822,41 грн. за договором про відшкодування витрат №24/19-д/нд/51: 45954,15 грн. основного боргу, 1806,52 грн. 3% річних, 6353,91 грн. інфляційних втрат та 17707,83 грн. пені.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами оренди №20984091223 (23/7д-нд) від 05.04.2023 та №209840912255 (23/22-д-нд) від 30.08.2023, а також за договорами про відшкодування витрат №24/21-д/нд/52 від 03.06.2024 та №24/19-д/нд/51 від 03.06.2024.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5171/25; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч.7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.
15.01.2026 за вх.№1531/26 до суду від відповідача надійшла заява, в якій відповідач просить суд застосувати строки позовної давності у справі №916/5171/25 до вимог Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про стягнення пені з Південного міжрегіонального головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні. В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, що граничний строк звернення до суду з вимогами про стягнення пені сплив, оскільки позов подано після закінчення одного року з моменту настання строку виконання відповідних грошових зобов`язань.
15.01.2026 за вх.№1534/26 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити в позові та вказує, зокрема, наступне:
- згідно з вимогами Бюджетного кодексу України та Порядку №309 сплата коштів за придбання товару та або послуги за будь-яким укладеним договором відбувається лише після реєстрації бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань щодо відповідних платежів в Державній казначейській службі України; відповідно до статті 3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року;
- оскільки між сторонами існує спір щодо самого факту та розміру основної заборгованості, а також правомірності її нарахування, відсутні правові підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України;
- строк дії договору оренди 1 та договору оренди 2 припинили свою чинність з 07.07.2025; терміни дії договорів №24/21-д/нд/52 та №24/19-д/нд/51 спливли 31.12.2025; за таких обставин покладення на відповідача обов`язку сплачувати орендну плату та витрати за утримання майна, яке фактично не використовується та не приносить жодної користі, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у статті 3 ЦК України.
26.01.2026 за вх.№2799/26 та за вх.№2748/26 за до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку на подання відповіді на відзив, яка судом задоволена, а також надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив позивач просить суд задовольнити позов та вказує, зокрема, наступне:
- відповідач не надає жодних заперечень щодо обставин виникнення спірних правовідносин, що стали підставою для звернення позивача з позовною заявою про стягнення 115570,05 грн.; в матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості за договорами оренди та договорами про відшкодуванню витрат балансоутримувача;
- за відсутності обґрунтованих заперечень у тексті відзиву відповідача з приводу нарахування заборгованості по кожному з договорів, позивач доходить до висновку, що відповідач погоджується з позовною заявою, однак до пені просить застосувати наслідки позовної давності;
- враховуючи, що з 17 березня 2022 року до 29 січня 2024 року - діяла «пауза» на підставі доданого п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, яким на період дії воєнного стану було зупинено перебіг строків позовної давності за ст.ст. 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, а з 30 січня 2024 року до 3 вересня 2025 року - діяла зупинка перебігу строків давності також із прив`язкою до воєнного стану, таким чином, заява про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності є необґрунтованою, а отже не підлягає задоволенню, а позовні вимоги про стягнення заборгованості та штрафних санкцій є обґрунтованими та законними.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 27.04.2026 №342/2026, затвердженим Законом України від 28.04.2026 №4857-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/5171/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.
Враховуючи подання сторонами заяв по суті справи (відзиву, відповіді на відзив) та забезпечення судом можливості на вчинення сторонами дій, подання позицій, господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:
05.04.2023 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавець), Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912223 (23/7-д-нд).
Умовами розділу І договору №209840912223 - Змінювані умови договору узгоджено, зокрема, наступне (далі - умови):
- інформація про об`єкт оренди - нерухоме майно: нежитлове приміщення 1-го поверху будівель та споруд митно-складського комплексу, інв.№13083 (реєстровий номер: 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 40,50 кв.м, розташовані за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 30, що обліковується на балансі ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (п.4.1 умов);
- місячна орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої Кабінетом Міністрів України (далі - методика): 1 грн. на рік, без податку на додану вартість (п.9.1 умов);
- витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю: компенсуються орендарем в порядку, передбаченому пунктом 6.5 договору (п.9.2 умов);
- строк дії договору: на період воєнного стану та 1 рік після припинення чи скасування воєнного стану (п.12.1 умов);
- співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору: балансоутримувачу 30 відсотків суми орендної плати; державному бюджету 70 відсотків суми орендної плати (п.16 умов).
Умовами розділу ІІ договору №209840912223 - Незмінювані умови договору узгоджено, зокрема, наступне:
- орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна; акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору; акт приймання-передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна і оприлюднюється на його офіційному веб-сайті (п.2.1 договору);
- орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 умов; нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством; до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою; орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору (п.3.1 договору);
- орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2021 року №630 (зі змінами) (далі - методика розрахунку) і становить без ПДВ 1 грн. на рік; орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щороку до 15 грудня кожного року; орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача; балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету; податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати; орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати; балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу (п.п. 3.2-3.4 договору);
- на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати; припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності) (п.п. 3.7, 3.9 договору);
- у разі припинення договору орендар зобов`язаний: сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності), сплатити балансоутримувачу платежі за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди (п.4.1 договору);
- майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна (п.4.3 договору);
- протягом п`яти робочих днів з дати укладення цього договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендарю для підписання: два примірники договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю відповідно до примірного договору, затвердженого наказом Фонду державного майна, та/або проекти договорів із постачальниками комунальних послуг, якщо стосовно об`єкта оренди такими постачальниками комунальних послуг відкриті окремі особові рахунки або якщо окремі особові рахунки були відкриті на попереднього користувача майном; орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю: підписати і повернути балансоутримувачу примірник договору; або подати балансоутримувачу обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем за договором; орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання від балансоутримувача відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем, підписати і повернути балансоутримувачу примірник договору; орендар вживає заходів для укладення із постачальниками комунальних послуг договорів на постачання відповідних комунальних послуг протягом місяця з моменту отримання проектів відповідних договорів від балансоутримувача; орендар зобов`язаний надати балансоутримувачу копії договорів, укладених із постачальниками комунальних послуг (п.6.5 договору).
05.04.2023 між Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) був підписаний акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності на виконання договору оренди від 05.04.2023 №209840912223/55.
30.08.2023 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавець), Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №20984091255/23/22-д/нд.
Умовами розділу І договору №20984091255/23/22-д/нд узгоджено, зокрема, наступне:
- інформація про об`єкт оренди - нерухоме майно: нежитлові приміщення 2-го поверху двоповерхової адміністративної будівлі (інв.№12705, реєстровий номер: 01125672.2РАЯИЮК1244) каб.№83, 110, загальною площею 26,30 кв.м, які розташовані за адресою: вул. Північна, 4/2, с. Б. Балка, м. Чорноморськ, що обліковується на балансі ДП «МТП «Чорноморськ» (п.4.1);
- річна орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої Кабінетом Міністрів України (далі - методика): 1 грн. на рік, без податку на додану вартість (п.9.1);
- витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю: компенсуються орендарем в порядку, передбаченому пунктом 6.5 договору (п.9.2);
- строк дії договору: 1 рік, цей договір діє до 30.08.2024 включно (п.12.1 умов);
- співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору: балансоутримувачу 30 відсотків суми орендної плати; державному бюджету 70 відсотків суми орендної плати (п.16).
Умовами розділу ІІ договору №20984091255/23/22-д/нд - Незмінювані умови договору узгоджено, зокрема, наступне:
- орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна; акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору; акт приймання-передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна і оприлюднюється на його офіційному веб-сайті (п.2.1 договору);
- орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 умов; нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством; до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою; орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору (п.3.1 договору);
- орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2021 року №630 (зі змінами) (далі - методика розрахунку) і становить без ПДВ 1 грн. на рік; орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щороку до 15 грудня кожного року; орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача; балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету; податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати; орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати; балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу (п.п. 3.2-3.4 договору);
- на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати; припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності) (п.п. 3.7, 3.9 договору);
- у разі припинення договору орендар зобов`язаний: сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності), сплатити балансоутримувачу платежі за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди (п.4.1 договору);
- майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна (п.4.3 договору);
- протягом п`яти робочих днів з дати укладення цього договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендарю для підписання: два примірники договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю відповідно до примірного договору, затвердженого наказом Фонду державного майна, та/або проекти договорів із постачальниками комунальних послуг, якщо стосовно об`єкта оренди такими постачальниками комунальних послуг відкриті окремі особові рахунки або якщо окремі особові рахунки були відкриті на попереднього користувача майном; орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю: підписати і повернути балансоутримувачу примірник договору; або подати балансоутримувачу обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем за договором; орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання від балансоутримувача відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем, підписати і повернути балансоутримувачу примірник договору; орендар вживає заходів для укладення із постачальниками комунальних послуг договорів на постачання відповідних комунальних послуг протягом місяця з моменту отримання проектів відповідних договорів від балансоутримувача; орендар зобов`язаний надати балансоутримувачу копії договорів, укладених із постачальниками комунальних послуг (п.6.5 договору).
30.08.2023 між Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) був підписаний акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності на виконання договору оренди від 30.08.2023 №20984091255.
03.06.2024 між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) та Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) був укладений договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №24/21-д/нд/52.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору №24/21-д/нд/52 балансоутримувач забезпечує утримання нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 30, загальною площею 40,50 кв.м, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером: 5110800000:03:001:0426, площею 22751 кв.м, а орендар бере участь у всіх витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором; орендар відповідно до договору оренди державного нерухомого майна від 05.04.2023 №209840912223 (надалі - договір оренди) розміщується на території, яка складається з наступних об`єктів нерухомості: нежитлове приміщення 1-го поверху будівель та споруд митно-складського комплексу, інв.№13083, реєстровий номер:01125672.2.РАЯИІОК1273 (надалі - об`єкт оренди).
Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору №24/21-д/нд/52 розрахунковим періодом є календарний місяць; у разі користування об`єктом оренди протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди), коли період, за який розраховується орендарю відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, менше календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди), відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю розраховується у розмірі, пропорційному дням користування об`єктом оренди за відповідний місяць; вартість відшкодувань витрат балансоутримувача з утримання нерухомого майна визначається згідно додатка №1 до цього договору.
За п.2.3 договору №24/21-д/нд/52 орієнтовна загальна сума договору складає 29411,71 грн., у т.ч. ПДВ 4901,95 грн. за період з 01.01.2024 по 31.12.2024; загальна сума договору є динамічною і може бути змінена балансоутримувачем у випадку збільшення собівартості, зміни обсягу та складу експлуатаційних витрат балансоутримувача та збільшення вартості послуг, що надаються постачальниками відповідних послуг; зміни до договору вносяться та оформляються додатковою угодою.
Відповідно до п.п. 2.4-2.10 договору №24/21-д/нд/52 акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг), підписаний сторонами, свідчить про належне виконання орендарем і балансоутримувачем своїх зобов`язань за даним договором і відсутність претензій сторін; компенсація (відшкодування) витрат на утримання здійснюється орендарем на підставі наданих балансоутримувачем рахунків та актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на відшкодування витрат на утримання нерухомого майна; балансоутримувач щомісячно, не пізніше 5 (п`яти) календарних днів місяця, наступного за розрахунковим, формує акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунок; сформовані балансоутримувачем рахунок та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) направляються електронною поштою на електронну адресу орендаря, що зазначена в цьому договорі; поточні та остаточні розрахунки за даним договором здійснюються орендарем протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання рахунка та акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг); моментом отримання орендарем виставлених рахунків вважається дата направлення балансоутримувачем рахунків на електронну адресу орендаря; орендар зобов`язаний не пізніше третього календарного дня після отримання інформації (рахунків, актів) на свою електронну адресу направити до балансоутримувача свого представника для отримання оригіналів рахунка на оплату та акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та протягом 3-х діб після отримання повернути балансоутримувачу підписаний та засвідчений власною печаткою належний підприємству екземпляр акта або у той самий строк надати вмотивовану письмову відмову; у разі невиконання орендарем зазначених зобов`язань акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документа, підписаного орендарем; прийом-передача оригіналів актів для підпису та рахунків балансоутримувачу здійснюється шляхом передачі уповноваженому представнику орендаря під особистий підпис у реєстрі пред`явлених рахунків; підтвердженням повноважень представника є видане орендарем доручення; у разі неотримання орендарем акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунку відповідно до п.2.8 цього договору, акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) та рахунок вважаються врученими належним чином з моменту їх направлення підприємством на електронну адресу орендаря, зазначену в цьому договорі; фактичною датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок балансоутримувача.
Пунктом 3.2.3 договору №24/21-д/нд/52 передбачено, що орендар зобов`язується сплачувати рахунки балансоутримувача за обслуговування та утримання об`єкта оренди відповідно до умов цього договору, але у будь-якому випадку не пізніше 15 числа кожного місяця.
За п.4.1.6 договору №24/21-д/нд/52 за порушення строків оплати орендарем, балансоутримувач має право стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, сукупний індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до п.п. 5.4, 5.5 договору №24/21-д/нд/52 при несвоєчасному внесенні плати орендар несе відповідальність згідно з чинним законодавством та цим договором; затримка платежів, при умові відсутності коштів на рахунку орендаря, згідно з бюджетною класифікацією, у разі затримки фінансування з Державного бюджету України або несвоєчасного казначейського обслуговування не може розцінюватись як несплата і не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій та притягнення орендаря до відповідальності відповідно до чинного законодавства; для підтвердження вказаної обставини орендар за 3 календарні дні до настання строку виконання зобов`язання по оплаті, надає балансоутримувачу документи, що підтверджують відповідну затримку, а також документ, в якому визначає орієнтовний строк такої затримки та відповідно виконання зобов?язання за договором; ненадання відповідних документів є підставою для нарахування штрафних санкцій та притягнення орендаря до відповідальності у випадку невиконання або неналежного виконання орендарем зобов`язань за цим договором.
Згідно з п.п. 8.1, 8.2 договору №24/21-д/нд/52 даний договір застосовується до відносин між сторонами, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.2024 згідно статті 631 Цивільного кодексу України і діє по 31.12.2024, а в частині виконання зобов`язань за цим договором до їх повного виконання; закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Додатком №1 до договору №24/21-д/нд/52 є розрахунок вартості відшкодування щомісячних витрат на утримання об`єкта оренди, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 30, в якому наведено перелік найменувань послуг (витрати на утримання об`єкта оренди, водопостачання, водовідведення, електропостачання,) та їх розрахункова вартість.
03.06.2024 між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) та Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) був укладений договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №24/19-д/нд/51.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору №24/19-д/нд/51 балансоутримувач забезпечує утримання нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Північна,4/2, загальною площею 26,30 кв.м, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером: 5110800000:03:001:0235, площею - 368587 кв.м, а орендар бере участь у всіх витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором; орендар відповідно до договору оренди державного нерухомого майна від 30.08.2023 №209840912255 (надалі - договір оренди) розміщується на території, яка складається з наступних об`єктів нерухомості: нежитлові приміщення 2-го поверху двоповерхової адміністративної будівлі, інв.№12705, реєстровий номер: 01125672.2РАЯИЮК1244, каб.№83, 110 (надалі - об`єкт оренди).
Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору №24/19-д/нд/51 розрахунковим періодом є календарний місяць; у разі користування об`єктом оренди протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди), коли період, за який розраховується орендарю відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, менше календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди), відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю розраховується у розмірі, пропорційному дням користування об`єктом оренди за відповідний місяць; вартість відшкодувань витрат балансоутримувача з утримання нерухомого майна визначається згідно додатка №1 до цього договору.
За п.2.3 договору №24/19-д/нд/51 орієнтовна загальна сума договору складає 36708,04 грн., у т.ч. ПДВ 6118 грн. за період з 01.01.2024 по 31.08.2024; загальна сума договору є динамічною і може бути змінена балансоутримувачем у випадку збільшення собівартості, зміни обсягу та складу експлуатаційних витрат балансоутримувача та збільшення вартості послуг, що надаються постачальниками відповідних послуг; зміни до договору вносяться та оформляються додатковою угодою.
Відповідно до п.п. 2.4-2.10 договору №24/19-д/нд/51 акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг), підписаний сторонами, свідчить про належне виконання орендарем і балансоутримувачем своїх зобов`язань за даним договором і відсутність претензій сторін; компенсація (відшкодування) витрат на утримання здійснюється орендарем на підставі наданих балансоутримувачем рахунків та актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на відшкодування витрат на утримання нерухомого майна; балансоутримувач щомісячно, не пізніше 5 (п`яти) календарних днів місяця, наступного за розрахунковим, формує Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунок; сформовані балансоутримувачем рахунок та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) направляються електронною поштою на електронну адресу орендаря, що зазначена в цьому договорі; поточні та остаточні розрахунки за даним договором здійснюються орендарем протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання рахунка та акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг); моментом отримання орендарем виставлених рахунків вважається дата направлення балансоутримувачем рахунків на електронну адресу орендаря; орендар зобов`язаний не пізніше третього календарного дня після отримання інформації (рахунків, актів) на свою електронну адресу направити до балансоутримувача свого представника для отримання оригіналів рахунка на оплату та акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та протягом 3-х діб після отримання повернути балансоутримувачу підписаний та засвідчений власною печаткою належний підприємству екземпляр акта або у той самий строк надати вмотивовану письмову відмову; у разі невиконання орендарем зазначених зобов`язань акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документа, підписаного орендарем; прийом-передача оригіналів актів для підпису та рахунків балансоутримувачу здійснюється шляхом передачі уповноваженому представнику орендаря під особистий підпис у реєстрі пред`явлених рахунків; підтвердженням повноважень представника є видане орендарем доручення; у разі неотримання орендарем акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунку відповідно до п.2.8 цього договору, акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) та рахунок вважаються врученими належним чином з моменту їх направлення підприємством на електронну адресу орендаря, зазначену в цьому договорі; фактичною датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок балансоутримувача.
Пунктом 3.2.3 договору №24/19-д/нд/51 передбачено, що орендар зобов`язується сплачувати рахунки балансоутримувача за обслуговування та утримання об`єкта оренди відповідно до умов цього договору, але у будь-якому випадку не пізніше 15 числа кожного місяця.
За п.4.1.6 договору №24/19-д/нд/51 за порушення строків оплати орендарем, балансоутримувач має право стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, сукупний індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до п.п. 5.4, 5.5 договору №24/19-д/нд/51 при несвоєчасному внесенні плати орендар несе відповідальність згідно з чинним законодавством та цим договором; затримка платежів, при умові відсутності коштів на рахунку орендаря, згідно з бюджетною класифікацією, у разі затримки фінансування з Державного бюджету України або несвоєчасного казначейського обслуговування не може розцінюватись як несплата і не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій та притягнення орендаря до відповідальності відповідно до чинного законодавства; для підтвердження вказаної обставини орендар за 3 календарні дні до настання строку виконання зобов`язання по оплаті, надає балансоутримувачу документи, що підтверджують відповідну затримку, а також документ, в якому визначає орієнтовний строк такої затримки та відповідно виконання зобов?язання за договором; ненадання відповідних документів є підставою для нарахування штрафних санкцій та притягнення орендаря до відповідальності у випадку невиконання або неналежного виконання орендарем зобов`язань за цим договором.
Згідно з п.п. 8.1, 8.2 договору №24/19-д/нд/51 даний договір застосовується до відносин між сторонами, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.2024 згідно статті 631 Цивільного кодексу України і діє по 31.08.2024, а в частині виконання зобов`язань за цим договором до їх повного виконання; закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Додатком №1 до договору №24/19-д/нд/51 є розрахунок вартості відшкодування щомісячних витрат на утримання об`єкта оренди, що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, с. Б. Балка, вул. Північна, 4/2, в якому наведено перелік найменувань послуг (витрати на утримання об`єкта оренди, водопостачання, водовідведення, електропостачання, теплопостачання) та їх розрахункова вартість.
В матеріалах справи наявні:
- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №АН/3366 від 30.09.2024 на суму 1,20 грн., з ПДВ (0,70 грн., 0,30 грн., 0,20 грн. ПДВ) (підписаний з боку позивача) та рахунок №АН/3366 від 30.09.2024 на суму 1,20 грн. (0,70 грн., 0,30 грн., 0,20 грн. ПДВ, усього до сплати - 0,50 грн., з ПДВ) до договору №23/7-д/нд від 05.04.2023, які надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №АН/3367 від 30.09.2024 на суму 1,20 грн., з ПДВ (0,70 грн., 0,30 грн., 0,20 грн. ПДВ) (підписаний з боку позивача) та рахунок №АН/3367 від 30.09.2024 на суму 1,20 грн. (0,70 грн., 0,30 грн., 0,20 грн. ПДВ, усього до сплати - 0,50 грн., з ПДВ) до договору №23/22-д/нд від 30.08.2023, які надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку.
В матеріалах справи також наявні наступні акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) (підписані з боку позивача) та рахунки до договору №24/21-д/нд/52 від 03.06.2024:
- акт №Пр/2244 від 30.06.2024 на суму 14126,35 грн.; рахунок №Пр/2244 від 30.06.2024 на суму 14126,35 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/2590 від 31.07.2024 на суму 2356,99 грн.; рахунок №Пр/2590 від 31.07.2024 на суму 2356,99 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/2971 від 31.08.2024 на суму 2360 грн.; рахунок №Пр/2971 від 31.08.2024 на суму 2360 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/3327 від 30.09.2024 на суму 2360 грн.; рахунок №Пр/3327 від 30.09.2024 на суму 2360 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/3662 від 31.10.2024 на суму 2370,05 грн.; рахунок №Пр/3662 від 31.10.2024 на суму 2370,05 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/4134 від 30.11.2024 на суму 2360 грн.; рахунок №Пр/4134 від 30.11.2024 на суму 2360 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/4593 від 31.12.2024 на суму 2385,53 грн.; рахунок №Пр/4593 від 31.12.2024 на суму 2385,53 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку.
В матеріалах справи наявні наступні акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) (підписані з боку позивача) та рахунки до договору №24/19-д/нд/51 від 03.06.2024:
- акт №Пр/2243 від 30.06.2024 на суму 29992,52 грн.; рахунок №Пр/2243 від 30.06.2024 на суму 29992,52 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/2589 від 31.07.2024 на суму 2402,56 грн.; рахунок №Пр/2589 від 31.07.2024 на суму 2402,56 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/3016 від 31.08.2024 на суму 2615 грн.; рахунок №Пр/3016 від 31.08.2024 на суму 2615 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/3418 від 30.09.2024 на суму 2425,64 грн.; рахунок №Пр/3418 від 30.09.2024 на суму 2425,64 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/3801 від 31.10.2024 на суму 2429,56 грн.; рахунок №Пр/3801 від 31.10.2024 на суму 2429,56 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/4191 від 30.11.2024 на суму 2759,54 грн.; рахунок №Пр/4191 від 30.11.2024 на суму 2759,54 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку;
- акт №Пр/4592 від 31.12.2024 на суму 3329,33 грн.; рахунок №Пр/4592 від 31.12.2024 на суму 3329,33 грн.; акт та рахунок надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку.
У листах від 18.12.2024 відповідач повідомив позивача та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про те, що орендар не використовує приміщення для розміщення своїх фахівців, у зв`язку з чим просив припинити дію договорів оренди №209840912223/55 від 05.04.2023 та №209840912255/96 від 30.08.2023.
У листі від 24.12.2024 №11-06-04732 щодо дострокового припинення договору оренди №209840912255 від 30.08.2023 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях повідомило позивача та відповідача про те, що дострокове припинення договору оренди передбачає укладення трьохстороннього додаткового договору, а також двостороннього акту повернення та анкети про стан майна і розрахунків, у зв`язку з чим просило підписані примірники документів не пізніше 5-ти денного строку надіслати до Регіонального відділення.
У листі від 03.01.2025 №11-06-00023 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надіслало позивачу та відповідачу на електронні адреси примірники договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 05.04.2023 №209840912223, акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та анкети про стан майна і розрахунків за договором оренди; повідомлено, що підписані примірники зазначених документів з боку орендаря та балансоутримувача необхідно направити на адресу Регіонального відділення для подальшого опрацювання.
07.07.2025 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавець), Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) був укладений договір №1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912223 від 05.04.2023, відповідно до якого сторони погодили: припинити чинність договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912223 від 05.04.2023 з 07.07.2025.
Також в матеріалах справи наявний підписаний між Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) акт повернення з оренди нерухомого майна до договору №209840912223 від 05.04.2023, в якому сторони також засвідчили той факт, що нерухоме майно, що належить до державної власності, повернуто 31.12.2024. Додатком до вказано акта про повернення є підписана з боку орендаря та балансоутримувача анкета про стан майна і розрахунків за договором №209840912223 від 05.04.2023, в якій наведена заборгованість орендаря зі сплати:
- частини орендної плати, яка підлягає сплаті балансоутримувачу - 0,50 грн.; 
- платежів за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю - 28318,92 грн.
07.07.2025 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавець), Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) був укладений договір №1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №20984091255 від 30.08.2023, відповідно до якого сторони погодили: припинити чинність договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.08.2023 №209840912255 з 07.07.2025.
07.07.2025 між Південним міжрегіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (орендар, відповідач) та Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (балансоутримувач, позивач) був підписаний акт повернення з оренди нерухомого майна до договору №20984091255 від 30.08.2023, в якому сторони також засвідчили той факт, що нерухоме майно, що належить до державної власності, повернуто 31.12.2024. Додатком до вказано акта про повернення є підписана з боку орендаря та балансоутримувача анкета про стан майна і розрахунків за договором №20984091255 від 30.08.2023, в якій наведена заборгованість орендаря зі сплати:
- частини орендної плати, яка підлягає сплаті балансоутримувачу - 0,50 грн.; 
- платежів за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю - 45954,15 грн.
У вимозі від 24.09.2025 №7/08-25 позивач просив відповідача сплатити заборгованість в загальному розмірі 107800,78 грн. протягом 30 днів з дня моменту отримання цієї вимоги.
В матеріалах справи наявні надані позивачем розрахунки основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат по кожному з договорів, а саме:
- по договору №23/7-д/нд від 05.04.2023: сума заборгованості - 0,50 грн. (рахунок №3366 від 30.09.2024; кінцевий строк оплати - 15.12.2024); 0,04 грн. інфляційних втрат та 0,01 грн. 3% річних (період: 16.12.2024-24.12.2025); 0,69 грн. пені (період: 16.12.2024 - 24.12.2025);
- по договору №23/22-д/нд від 30.08.2023: сума заборгованості - 0,50 грн. (рахунок №3367 від 30.09.2024; кінцевий строк оплати - 15.12.2024); 0,04 грн. інфляційних втрат та 0,02 грн. 3% річних (період: 16.12.2024-24.12.2025); 0,16 грн. пені (період: 16.12.2024 - 24.12.2025);
- по договору №24/21-д/нд/52 від 03.06.2024: сума заборгованості - 28318,92 грн. (рахунки: №2244 від 30.06.2024 на суму 14126,35 грн., кінцевий день сплати - 25.07.2024; №2590 від 31.07.2024 на суму 2356,99 грн., кінцевий день сплати - 22.08.2024; №2971 від 31.08.2024 на суму 2360 грн., кінцевий день сплати - 23.09.2024; №3327 від 30.09.2024 на суму 2360 грн., кінцевий день сплати - 24.10.2024; №3662 від 31.10.2024 на суму 2370,05 грн., кінцевий день сплати - 20.11.2024; №4134 від 30.11.2024 на суму 2360 грн., кінцевий день сплати - 19.12.2024; №4593 від 31.12.2024 на суму 2385,53 грн., кінцевий день сплати - 22.01.2025); 3713,61 грн. інфляційних втрат та 1080,96 грн. 3% річних (розраховані по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025); 10632,19 грн. пені (розрахована по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025);
- по договору №24/19-д/нд/51 від 03.06.2024: сума заборгованості - 45954,15 грн. (рахунки: №2243 від 30.06.2024 на суму 29992,52 грн., кінцевий день сплати - 25.07.2024; №2589 від 31.07.2024 на суму 2402,56 грн., кінцевий день сплати - 22.08.2024; №3016 від 31.08.2024 на суму 2615 грн., кінцевий день сплати - 24.09.2024; №3418 від 30.09.2024 на суму 2425,64 грн., кінцевий день сплати - 25.10.2024; №3801 від 31.10.2024 на суму 2429,56 грн., кінцевий день сплати - 22.11.2024; №4191 від 30.11.2024 на суму 2759,54 грн., кінцевий день сплати - 24.12.2024; №4592 від 31.12.2024 на суму 3329,33 грн., кінцевий день сплати - 22.01.2025); 6353,91 грн. інфляційних втрат та 1806,52 грн. 3% річних (розраховані по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025); 17707,83 грн. пені (розрахована по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025).
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912223 (23/7-д-нд) від 05.04.2023 та №20984091255/23/22-д/нд від 30.08.2023 в частині своєчасної сплати орендної плати, а також за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №24/21-д/нд/52 та №№24/19-д/нд/51 від 03.06.2024 в частині своєчасної сплати витрат з утримання орендованого нерухомого майна стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».
У відповідності до ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
За ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором; орендна плата визначається за результатами аукціону; у разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна; у разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України; орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати; якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно; орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування.
У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Такий висновок наведено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №905/600/18.
Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов?язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 по справі №911/952/22 вказала, що застосування в тексті господарського договору формулювання «за кожен день прострочення» не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує її механізм визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором. Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Щодо правовідносин, які виникли на підставі договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912223 (23/7-д-нд) від 05.04.2023 та №20984091255/23/22-д/нд від 30.08.2023 господарський суд зазначає наступне.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови укладених договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912223 (23/7-д-нд) від 05.04.2023 та №20984091255/23/22-д/нд від 30.08.2023, господарський суд дійшов висновку, що відповідач в порушення умов договорів та вищенаведеного законодавства допустив прострочення сплати узгодженої річної орендної плати в частині, що стосується балансоутримувача, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість з орендної плати за обома договорами у загальному розмірі 1 грн., що підтверджується за наявними матеріалами справи, зокрема, актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) (підписані з боку позивача) та рахунками №АН/3366 від 30.09.2024, №АН/3367 від 30.09.2024, які надсилались відповідачу засобами поштового та електронного зв`язку, а також підтверджено і самим відповідачем шляхом підписання додатків до актів про повернення, в яких була зафіксована заборгованість орендаря зі сплати частини орендної плати, яка підлягає сплаті балансоутримувачу по 0,50 грн. за кожний договір. Докази сплати наявної заборгованості з орендної плати в загальній сумі 1 грн. в матеріалах справи відсутні, з урахуванням того, що відповідач був обізнаний з умовами п.3.3 договорів щодо того, що орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щороку до 15 грудня кожного року. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 грн. заборгованості з орендної плати є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому умовами договорів оренди також передбачено, що на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п.3.7 договорів).
Враховуючи факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем зі сплати оренди та відсутності доказів сплати вказаної заборгованості, приймаючи до уваги право позивача на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у випадку невиконання боржником грошового зобов`язання, що в даному випадку доведено позивачем, останнім правомірно здійснено нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені окремо на суму 0,50 грн. за обома договорами оренди за період з 16.12.2024 по 24.12.2025, що наведено в наявних у матеріалах справи розрахунках, які наведені судом вище. 
Щодо інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на суми боргу за обома договорами оренди, суд перевіривши розрахунки позивача, вважає їх частково обґрунтованими, оскільки за обома ідентичними розрахунками позивачем вірно обраховано суму інфляційних втрат у розмірі 0,04 грн. за обома договорами оренди, натомість 3% річних в одному розрахунку вказано вірну суму 0,02 грн., а в іншому - 0,01 грн., а тому, оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог та стягувати більшу суму ніж заявлено позивачем, підлягають задоволенню заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати в загальній сумі: 0,08 грн. інфляційних втрат та 0,03 грн. 3% річних.
Щодо пені, нарахованої на суми боргу за обома договорами оренди за період з 16.12.2024 по 24.12.2025, господарський суд дійшов висновку, що за умовами п.3.7 договорів сторонами не було узгоджено збільшення строку нарахування пені, а тому з урахуванням положень ч.6 ст. 232 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) та вищенаведених висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 16.10.2024 по справі №911/952/22, господарський суд дійшов висновку, що позивачем помилково здійснено нарахування пені понад шість місяців, а тому обмеживши розрахунок шістьма місяцями, здійснивши власний перерахунок сум пені, господарський суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за договорами оренди в загальному розмірі 0,14 грн. (0,07 грн.*2), в решті заявлених вимог в частині стягнення пені за договорами оренди судом відмовляється з огляду на їх недоведеність.
Щодо правовідносин, які виникли на підставі договорів про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №24/21-д/нд/52 та №№24/19-д/нд/51 від 03.06.2024 господарський суд зазначає наступне.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови укладених договорів про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №24/21-д/нд/52 та №№24/19-д/нд/51 від 03.06.2024, господарським судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за зазначеними договорами в частині відшкодування витрат за червень-грудень 2024 року у загальному розмірі 74273,07 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами, рахунками до спірних договорів. При цьому господарський суд зауважує, що відповідачем не надано жодних доказів, які б спростували обсяг та вартість послуг, які підлягають відшкодуванню відповідно до актів, а також сум нарахованої заборгованості. Окрім того, в матеріалах справи відсутні вмотивована письмова відмова відповідача від підписання таких актів, які були надіслані відповідачу засобами електронного та поштового зв`язку, а тому з урахуванням вимог п.2.8 договорів про відшкодування такі акти вважаються прийнятими і мають силу підписаних орендарем. Додатково господарський суд звертає увагу, що розмір заборгованості з відшкодування у загальній сумі 74273,07 грн. також підтверджено і самим відповідачем шляхом підписання додатків до актів про повернення, в яких була зафіксована заборгованість орендаря зі сплати платежів за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю в сумах 45954,15 грн. та 28318,92 грн. відповідно. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 74273,07 грн. загальної заборгованості за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №24/21-д/нд/52 та №№24/19-д/нд/51 від 03.06.2024 є правомірними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому умовами договорів про відшкодування також передбачено, що за порушення строків оплати орендарем, балансоутримувач має право стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, сукупний індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (п.п. 4.1.6 договорів).
Враховуючи факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем зі сплати витрат, пов`язаних з утримання орендованого майна та відсутності доказів сплати вказаної заборгованості, приймаючи до уваги право позивача на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у випадку невиконання боржником грошового зобов`язання, що в даному випадку доведено позивачем, останнім здійснено нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені наступним чином:
- по договору №24/21-д/нд/52 від 03.06.2024: сума заборгованості - 28318,92 грн. (рахунки: №2244 від 30.06.2024 на суму 14126,35 грн., кінцевий день сплати - 25.07.2024; №2590 від 31.07.2024 на суму 2356,99 грн., кінцевий день сплати - 22.08.2024; №2971 від 31.08.2024 на суму 2360 грн., кінцевий день сплати - 23.09.2024; №3327 від 30.09.2024 на суму 2360 грн., кінцевий день сплати - 24.10.2024; №3662 від 31.10.2024 на суму 2370,05 грн., кінцевий день сплати - 20.11.2024; №4134 від 30.11.2024 на суму 2360 грн., кінцевий день сплати - 19.12.2024; №4593 від 31.12.2024 на суму 2385,53 грн., кінцевий день сплати - 22.01.2025); 3713,61 грн. інфляційних втрат та 1080,96 грн. 3% річних (розраховані по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025); 10632,19 грн. пені (розрахована по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025);
- по договору №24/19-д/нд/51 від 03.06.2024: сума заборгованості - 45954,15 грн. (рахунки: №2243 від 30.06.2024 на суму 29992,52 грн., кінцевий день сплати - 25.07.2024; №2589 від 31.07.2024 на суму 2402,56 грн., кінцевий день сплати - 22.08.2024; №3016 від 31.08.2024 на суму 2615 грн., кінцевий день сплати - 24.09.2024; №3418 від 30.09.2024 на суму 2425,64 грн., кінцевий день сплати - 25.10.2024; №3801 від 31.10.2024 на суму 2429,56 грн., кінцевий день сплати - 22.11.2024; №4191 від 30.11.2024 на суму 2759,54 грн., кінцевий день сплати - 24.12.2024; №4592 від 31.12.2024 на суму 3329,33 грн., кінцевий день сплати - 22.01.2025); 6353,91 грн. інфляційних втрат та 1806,52 грн. 3% річних (розраховані по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025); 17707,83 грн. пені (розрахована по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025).
Щодо інфляційних втрат, нарахованих на суми боргу за обома договорами про відшкодування, суд перевіривши розрахунки позивача, вважає їх частково обґрунтованими, оскільки обраховані позивачем суми інфляційних втрат по кожному рахунку за визначений період за підрахунками суду є меншими ніж за розрахунками суду, тобто позивачем допущено помилки в обрахунках в меншу сторону, а тому оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог та стягувати більшу суму ніж заявлено позивачем, тому підлягають задоволенню заявлені до стягнення інфляційних втрат в загальному розмірі 10067,52 грн.
Щодо 3% річних, нарахованих на суми боргу за обома договорами про відшкодування, перевіривши здійснені позивачем нарахування за визначені в розрахунку періоди та встановивши їх правильність, господарський суд дійшов висновку про їх правомірність та задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних в загальному розмірі 2887,48 грн.
Щодо пені, нарахованої на суми боргу за обома договорами про відшкодування (розрахована по кожному рахунку починаючи з дня наступного після кінцевої дати сплати рахунків та по 24.12.2025), господарський суд дійшов висновку, що за умовами п.4.1.6 договорів сторонами не було узгоджено збільшення строку нарахування пені, а тому з урахуванням положень ч.6 ст. 232 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) та вищенаведених висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 16.10.2024 по справі №911/952/22, господарський суд дійшов висновку, що позивачем помилково здійснено нарахування пені понад шість місяців, а тому обмеживши розрахунки шістьма місяцями, здійснивши перерахунок сум пені, господарський суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за договорами про відшкодування у загальному розмірі 10194,30 грн. (6283,23 грн.+3911,07 грн.), в решті заявлених вимог в частині стягнення пені за договорами про відшкодування судом відмовляється з огляду на їх недоведеність.
Господарський суд додатково наголошує, що бюджетний характер установи або залежність від бюджетних асигнувань не змінює природи договірного зобов`язання і не звільняє від його виконання. Інше тлумачення призвело б до порушення принципу рівності сторін та підриву стабільності цивільного обороту. Відтак відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від обов`язку зі сплати доведеної заборгованості з оренди та витрат, пов`язаних з утримання орендованого майна. Така позиція суду повністю узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, які викладені в рішеннях у справах «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та «Бакалов проти України» і в силу положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються господарськими судами при розгляді справ як джерело права. Окрім того, суд з наявних в матеріалах справи доказів вбачає незастосування відповідачем і передбаченого п.п. 5.4, 5.5 договорів порядку повідомлення та підтвердження можливих обставин затримки платежів.
Щодо клопотання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.
Приписи ст. 260 ЦК України передбачають, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).
11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої з урахуванням внесених до неї в подальшому численних змін, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 встановлено карантин.
Законом України №540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту:
« 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту, в редакції Закону України № 3450-IX від 08.11.2023:
«У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Суд зазначає, що карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 (постанова Кабінету міністрів України від 27.06.2023 № 651), проте правовий режим воєнного стану продовжує діяти і на даний час.
Отже, на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтями 257, 258 Цивільного кодексу України, були продовжені, а у подальшому - зупинені на строк дії воєнного стану, який (загальновідомий факт) діє безперервно до цього часу.
Згідно з Законом України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14 травня 2025 року №4434-IX (набрання чинності з 04.09.2025) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.
Вирішуючи питання щодо клопотання відповідача про застосування до вимог позивача строків позовної давності, суд приймає до уваги, що відповідно до змісту п.п. 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України строк позовної давності, визначений ЦК України, був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (з 12.03.2020 по до 30.06.2023), а також зупинений на час дії в Україні воєнного стану (введений з 24.02.2022) до 04.09.2025. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 по справі №903/602/24 зауважено, що у разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. Тому звернення до суду з позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних без обмеження останніми трьома роками, що передували подачі позову, є обґрунтованим у разі, якщо позовна давність за такими вимогами не спливла станом на 02 квітня 2020 року.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що спірні правовідносини виникли у 2024 році (під час дії зупинення строків позовної давності), враховуючи поновлення перебігу позовної давності з 04.09.2025 та звернення позивача з даним позовом у грудні 2025 року, господарський суд дійшов висновку, що строк позовної давності для звернення позивача до суду із заявленими позовними вимогами, в тому числі про стягнення пені, не пропущений, з огляду на що клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.
Всі доводи відповідача щодо безпідставності позову спростовані наявними в матеріалах справи доказами та вищевикладеними висновками суду, а докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог є більш вірогідними ніж доводи, вказані відповідачем на їх спростування.
Іншого відповідачем не доведено.
Інші доводи відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду та не створюють підстав для іншої оцінки судом спірних правовідносин.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні на користь позивача в загальному розмірі 97423,62 грн., що складаються з: 1 грн. заборгованості з орендної плати та нарахованих 0,08 грн. інфляційних втрат, 0,03 грн. 3% річних, 0,14 грн. пені; 74273,07 грн. заборгованості за договорами про відшкодування та нарахованих 10067,52 грн. інфляційних втрат, 2887,48 грн. 3% річних, 10194,30 грн. пені, в решті позову судом відмовляється.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» - задовольнити частково.
2.Стягнути з Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Добровольців, буд. 7, код ЄДРПОУ 44068843) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, код ЄДРПОУ 01125672) 97423 /дев`яносто сім тисяч чотириста двадцять три/ грн. 62 коп. загальної заборгованості та 2042 /дві тисячі сорок дві/ грн. 08 коп. судового збору.
3.В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Рішення складено 04 червня 2026 р. з урахуванням обставин введеного воєнного стану, обстрілів об?єктів критичної інфраструктури, масованих атак м. Одеси країною-агресором.

Суддя Ю.С. Бездоля