КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 754/18895/25

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6713/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,
суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П., 
при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Гринчак О.І.,-

встановив:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділу державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1371019, зареєстровано: 12 жовтня 2004 року за № 1371019 реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділ державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , архівний номер: 5467601KIEV15, архівна дата: 25 квітня 2003 року, дата виникнення: 25 квітня 2003 року, № реєстру 153-127, внут. № 9D01883A25F4272F2147.
Роз`яснено  ОСОБА_1  право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 30 грудня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1  є стороною виконавчого провадження (боржником), відтак, позивач має звертатись до суду із скаргою в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не із позовною заявою.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, щоОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.
Позивач просила зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділу державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва:
тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1371002, зареєстровано: 12 жовтня 2004 року за № 1371002 реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділ державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , архівний номер: 5467601KIEV15, архівна дата: 25 квітня 2003 року, дата виникнення: 25 квітня 2003 року , № 153-127, внут. № 9D01883A25F4272F2147;
тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1371019, зареєстровано: 12 жовтня 2004 року за № 1371019 реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділ державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , архівний номер: 5467601KIEV15, архівна дата: 25 квітня 2003 року, дата виникнення: 25 квітня 2003 року, № 153-127, внут. № 9D01883A25F4272F2147.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділу державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1371019, зареєстровано: 12 жовтня 2004 року за № 1371019 реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділ державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , архівний номер: 5467601KIEV15, архівна дата: 25 квітня 2003 року, дата виникнення: 25 квітня 2003 року, № реєстру 153-127, внут. № 9D01883A25F4272F2147.
Роз`яснено  ОСОБА_1  право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та відкрито провадження у цивільній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року в справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Положення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальними, в яких закріплено саме порядок вирішення спорів, що виникають під час виконання судових рішень, за вимогою особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, щодо накладення арешту на майно такої особи. У разі виникнення такого спору, належним та ефективним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.
Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту та виникають із цивільних правовідносин, а тому відповідно до положень ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.
Положення ст. 447 ЦПК України дозволяють лише визначеному та обмеженому колу осіб звернутися до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції та видав виконавчий документ, із скаргою на дії чи бездіяльність виконавця, який здійснює виконання судового рішення, - а саме лише сторонам виконавчого провадження.
У постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі
№ 337/2402/22 (провадження № 61-7442св23), зазначено, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».
У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 зроблено висновок: «Отже, суди першої та апеляційної інстанцій помилково розглянули справу по суті та не врахували того, що арешт накладено на майно ОСОБА_3 , який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.»
Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 (провадження
№ 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі
№ 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882св21), від 08 вересня 2021 року
у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21), від 01 грудня
2021 року у справі № 201/6486/20 (провадження № 61-19066св20).
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови АА 651728 від 22 квітня 2003 року відділу державної виконавчої служби Деснянського району м. Києва.
З копії інформації з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно від 13 жовтня 2025 року вбачається, що власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали справи встановлено, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, а саме - боржником.
Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягувалась заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи, що позивач є стороною виконавчого провадження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме - оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця.
Судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 .
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що накладений арешт є надмірним та непропорційним втручанням у право власності, колегія суддів оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду для захисту своїх порушених прав із скаргою в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Питання зняття арешту повинно бути предметом розгляду не в позовному порядку, а в порядку подання скарги на дії або бездіяльність державного виконавця.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 30 грудня 2025 року постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, 389 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 

постановив:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30 грудня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 27 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов 

Судді: С.Г. Музичко 

Л.П. Сушко