ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"25" травня 2026 р. Справа № 924/15/26 
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Лежніній Я.С. розглянувши матеріали
за позовом Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів, Хмельницька область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" м. Хмельницький
про стягнення 598884,16грн.

Представники сторін:
позивача: не з`явився
відповідача: Мельничук І.М. адвокат за ордером
за участю прокурора Хмельницької обласної прокуратури Лісового О.І.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Процесуальні дії по справі. 
Ухвалою від 09.01.2026 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 28.01.2026. У підготовчих засіданнях 28.01.2026, 10.02.2026, 23.02.2026, 10.03.2026 оголошувалась перерва до 06.04.2026. У підготовчому засіданні 06.04.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 20.04.2026. У судових засіданнях 20.04.2026, 04.05.2026, 18.05.2026 оголошувалась перерва до 25.05.2026.
Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання. 
Хмельницька окружна прокуратура в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Старокостянтинівської міської ради звернулась із позовом до суду про стягнення з ТОВ "Автоленд" 598884,16грн. в т.ч. 318448,50грн. безпідставно збережені кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 234474,38грн. інфляційні втрати, 45961,28грн. 3% річних. В обґрунтування позову зазначає, що у період із 21.06.2019 по 19.01.2021 ТОВ "Автоленд" згідно повідомлення про початок будівельних робіт від 20.06.2019 №ХМ061191711127, здійснено будівництво об`єкта: "Будівництво багатоквартирного житлового будинку ІІІ-тя секція" за адресою Хмельницька область, м. Старокостянтинів вул. Попова, 26 (на даний час - вул. Авіаторів). Код об`єкта відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000: 1122.1 - "Будинки багатоквартирні масової забудови".
Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ 101210119892) загальна площа приміщень у будинку 1479,5м2, площа квартир у будинку 852,1м2, загальна площа нежитлових приміщень 627,4м2.
У подальшому, виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 19.01.2021 №ХМ101210119892, яким засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Зауважує, що із декларації про готовність до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ101210119892), вбачається, що пайова участь відповідачем до місцевого бюджету не сплачувалася (відповідні відомості про сплату коштів пайової участі у згаданій декларації відсутні).
Враховуючи наведене та зважаючи на норми абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ"Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ, розмір пайової участі, як вказує прокурор, який на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України підлягає стягненню із відповідача до бюджету на користь позивача складає 318448,5 грн. з яких: безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва житла - 217012,83 грн., безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень - 101435,67 грн. Крім того, прокурором нараховані та заявлені до стягнення 234474,38грн. інфляційних втрат та 45961,28грн. 3% річних.
Відповідач відзиву на позов не подав. Представник відповідача у підготовчих та судових засіданнях наголошував на можливості мирного врегулювання спору.
Позивач у заяві від 25.05.2026 просить позов задовольнити та розглядати справу за відсутності представника.
Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
У період із 21.06.2019 по 19.01.2021 ТОВ "Автоленд", згідно повідомлення про початок будівельних робіт від 20.06.2019 №ХМ061191711127, здійснено будівництво об`єкта: "Будівництво багатоквартирного житлового будинку ІІІ-тя секція" за адресою Хмельницька область, м. Старокостянтинів вул. Попова, 26 (на даний час - вул. Авіаторів).
Код об`єкта відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000: 1122.1 - Будинки багатоквартирні масової забудови.
Будівництво проводилось на земельній ділянці з кадастровим номером 6810800000:03:047:0002, площею 0,3615 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Повідомлення про початок будівельних робіт №ХМ061191711127 на вказаний об`єкт зареєстроване 20.06.2019.
Відповідно до інформації розміщеної на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва - датою початку будівництва є - 21.06.2019, датою завершення будівництва - 15.12.2020, експлуатація від 19.01.2021.
Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ 101210119892) загальна площа приміщень у будинку 1479,5м2, площа квартир у будинку 852,1м2, загальна площа нежитлових приміщень 627,4м2.
У подальшому, виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 19.01.2021 №ХМ101210119892, яким засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.
У декларації про готовність до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ101210119892), відсутня інформація про сплату відповідачем до місцевого бюджету пайової участі.
Відповідно до наданого прокурором розрахунку розмір пайової участі, який мав бути сплачений відповідачем складає 318448,5 грн. з яких: 217012,83грн. безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва, 101435,67грн. безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень.
Заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звертався із листами (від 29.04.2026 вих. №50-2849ВИХ-25, 18.06.2025, 15.07.2025 №50-4385ВИХ-25) до Старокостянтинівської міської ради про надання інформації про залучення до пайової участі ТОВ "Автоленд" із долученням копій підтверджуючих документів, інформацію - розрахунок пайової участі щодо об`єкту "будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою вул. Попова, 26 м. Старокостянтинів, який провести з урахуванням норм Закону №132-ІХ та дати введення об`єкта в експлуатацію, а також повідомити чи зверталась, чи буде звертатись Старокостянтинівська міська рада з позовом до суду про стягнення сум пайової участі за будівництво вищезазначеного об`єкту. 
Листами (від 12.06.2025 №63/37-22-1462/2025, 30.06.2025 №63/42-24-1615/2025) Старокостянтинівська міська рада повідомила, що ТОВ "Автоленд" на об`єкти будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового ІІІ-тя секція" та "Будівництво багатоквартирного житлового будинку VI-та секція" із заявою про визначення пайової участі не зверталось. Міською радою також надано розрахунок розміру пайової участі на розвиток інфраструктури м. Старокостянтинів у зв`язку із будівництвом об`єкта - нове будівництво багатоквартирного житлового будинку , що знаходиться за адресою вул. Авіаторів, 26 та зазначено, що міська рада не зверталась з позовом до суду про стягнення сум пайової участі за будівництво вищезазначеного об`єкту. 
11.11.2025 Хмельницька окружна прокуратура звернулась до Старокостянтинівської міської ради із повідомлення про намір здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді в особі Ради шляхом пред`явлення позову до ТОВ "Автоленд" про стягнення безпідставно збережених коштів. 
Оскільки відповідач в добровільному порядку кошти пайової участі не сплатив, прокурор в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради звернувся із даним позовом до суду.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасником справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Щодо підстав звернення прокурора до суду.
Згідно з п.3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави у суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.4 ЗУ "Про прокуратуру").
Статтею 24 Закону України "Про прокуратуру" визначено особливості здійснення окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 дійшла висновку, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
29.04.2025, 18.06.2025 та 15.07.2025 Хмельницька окружна прокуратура звернулась листами до Старокостянтинівської міської ради, якими повідомила про виявлені порушення інтересів держави у сфері містобудівного та бюджетного законодавства у вигляді несплати замовником будівництва до бюджету коштів пайової участі, що зумовлюють ненадходження до місцевого бюджету таких коштів, що призводить до заподіяння матеріальної шкоди (збитків) бюджету міської ради та територіальній громаді в цілому та клопотала надати відповідну інформацію.
Старокостянтинівська міська рада поінформувала Хмельницьку окружну прокуратуру про те, що відповідач не звертався як замовник будівництва об`єктів "Будівництво багатоквартирного житлового ІІІ-тя секція" та "Будівництво багатоквартирного житлового будинку VI-та секція" із заявою про визначення розміру пайової участі щодо вказаного об`єкту та відповідно кошти пайової участі замовником будівництва вказаного об`єкта не сплачувались. Позовна заява щодо стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі до суду не подавалась (лист від 30.06.2025 №63/42-24-1615/2025).
11.11.2025 Хмельницька окружна прокуратура відповідно до листа №50-7434ВИХ-25) повідомила Старокостянтинівську міську раду про вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради шляхом подання позовної заяви до Господарського суду Хмельницької області до ТОВ "Автоленд" про стягнення з товариства на користь міської ради безпідставно збережених коштів пайової участі.
Підставою для представництва окружною прокуратурою інтересів держави в особі Старокостянтинівської міської ради прокурор зазначає нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави, що має наслідком порушення інтересів держави у бюджетній сфері та необхідністю їх комплексного захисту, адже безпідставне збереження коштів пайової участі, які необхідні для подальшого створення і розвитку інфраструктури міської ради, порушує економічні інтереси територіальної громади вказаного населеного пункту та держави в цілому, у зв`язку з чим наявні підстави для вжиття прокурором заходів представницького характеру, передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
За таких обставин, прокурор при зверненні до суду з цим позовом дотримався порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", тому суд визнав обґрунтованими аргументи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом до суду з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів Старокостянтинівської міської ради.
Предметом позовних вимог є вимога про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.
В ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
В ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовником будівництва визначено фізичну або юридичну особу, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону, плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.
Суд встановив, що у період із 21.06.2019 по 19.01.2021 ТОВ "Автоленд", згідно повідомлення про початок будівельних робіт від 20.06.2019 №ХМ061191711127, здійснено будівництво об`єкта: "Будівництво багатоквартирного житлового будинку ІІІ-тя секція" за адресою Хмельницька область, м. Старокостянтинів вул. Попова, 26 (на даний час - вул. Авіаторів).
Код об`єкта відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000: 1122.1 - Будинки багатоквартирні масової забудови.
Будівництво проводилось на земельній ділянці з кадастровим номером 6810800000:03:047:0002, площею 0,3615 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Повідомлення про початок будівельних робіт №ХМ061191711127 на вказаний об`єкт зареєстроване 20.06.2019.
Відповідно до інформації розміщеної на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва - датою початку будівництва є - 21.06.2019, датою завершення будівництва - 15.12.2020, експлуатація від 19.01.2021.
Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ 101210119892) загальна площа приміщень у будинку 1479,5м2, площа квартир у будинку 852,1м2, загальна площа нежитлових приміщень 627,4м2.
Статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на момент виникнення зобов`язань) визначено, що замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 2). Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3). Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (ч. 9). Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками (ч.8).
Зі змісту статті 40 цього Закону вбачається, що у наведених у законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18, від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20.
З огляду на викладене, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.
Водночас, 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, якими статтю 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виключено.
Разом з тим, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" (далі - Прикінцеві та перехідні положення Закону), установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у такому розмірі і порядку: розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.
Замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва (п.п. 3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону).
Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію (п.п. 4 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону).
Кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту (п.п. 5 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону).
Інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації (п.п. 6 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону).
Як вбачається із декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 19.01.2021 №ХМ101210119892 у графі "договір про пайову участь" зазначено "не залучається", а у графі "пайова участь" - підстава для звільнення від сплати пайової участі". У п. 12 Акту про готовність об`єкту до експлуатації від 22.03.2021 вказано, що кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відповідно до догорів, укладених, зазначено що "договір не укладався".
Суд зазначає, що на момент будівництва об`єкта, яке розпочато у червні 2019 року діяли норми ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка регулювала сплату коштів пайової участі та покладала на замовника будівництва обов`язок укласти Договір про пайову участь.
Водночас, оскільки Договір про пайову участь укладено не було та станом на 01.01.2020 об`єкт не був введений в експлуатацію, у відповідача виник обов`язок упродовж 10 днів після 01.01.2020, тобто з моменту набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", звернутися до Старокостянтинівської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №910/9548/21 відповідно до якої, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: 1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; 2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.
У вказаних двох випадках, ураховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.
Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає: для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020; для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. 
Відтак колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак, які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.
Такі висновки Верховного Суду у цій справі відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі.
Відповідно до п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.
З урахуванням викладеного, замовник будівництва, не уклавши своєчасно договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування на підставі ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до 01.01.2020, повинен був з 01.01.2020 звернутися до Старокостянтинівської міської ради протягом 10 робочих днів із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та документами, які підтверджують вартість будівництва об`єктів, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію, тобто до 19.01.2021 (дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХМ101210119892).
Із матеріалів справи вбачається, що договір про сплату пайової участі із відповідачем не укладався, відповідач не звертався до Старокостянтинівської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі, доказів виконання замовником будівництва - ТОВ "Автоленд" обов`язку зі сплати пайового внеску до введення об`єкту будівництва в експлуатацію матеріали справи не містять.
Інститут безпідставно набутого майна врегульований главою 83 ЦК України. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).
Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.
У постанові від 23.05.2024 у справі № 915/149/23 Верховний Суд виснував, "що у випадку, якщо замовниками об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 132-IX обов`язку щодо перерахування коштів пайової участі саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.
Таким чином, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 передбачено, що розмір пайової участі для житлових будинків становить 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.12.2020 № 311 "Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України", затверджено вартість 1 кв.м загальної площі квартир у будинку (з урахуванням ПДВ), яку розраховано станом на 01.10.2020 по Хмельницькій області та яка була чинна станом на 19.01.2021, і складає 12734 грн./кв.м.
Згідно даних декларації про готовності до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ101210119892) загальна площа приміщень у будинку 1479,5м2, площа квартир у будинку 852,1м2, площа нежитлових приміщень 627,4 м2.
Враховуючи наведене та зважаючи на норми абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ, розмір пайової участі складає 318448,5 грн. з яких:
- безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва житла - 217012,83 гривні:
Розрахунок сум пайової участі з будівництва житла проведено за формулою: (852,1 м2 х 12 734 грн.) * 2 % = 217 012,83 гривні, де: 852,1 м2 - загальна площа квартир;
12 734 грн. - опосередкована вартість спорудження житла на території Хмельницької області;
2% - відсоток пайової участі, визначений Законом №132-ІХ.
безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень -101435,67 гривень.
Так, згідно даних згаданої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вартість основних фондів, що приймаються в експлуатацію становить 5980 тис. гривень, загальна площа приміщень - 1479,5м2. Таким чином, пропорційно, вартість 627,4м2 (1479,5 - 852,1) становить: 5980 000 х 627,4м2 : 1479,5м2 = 2535981,86 гривень.
Розрахунок сум пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень проведено за формулою: 2535891,86 х 4 % = 101435,67 гривні, де: 2535891,86 грн. - вартість спорудження нежитлових приміщень; 4% - відсоток пайової участі, визначений Законом №132-ІХ.
Таким чином, загальна сума безпідставно збережених коштів пайової участі становить 217012,83грн. + 101435,67грн.=318448,50грн.
Суд зазначає наступне, що Верховним Судом прийнято постанову у справі №916/848/25 від 17.02.2026 у якій суд зазначив, що для законодавця саме фактор будівництва будинку з метою створення житла є визначальною кваліфікуючою ознакою при визначенні порядку розрахунку величини пайової участі, а відтак зазначений критерій підлягає застосуванню і при визначенні вартості спорудження житла. При цьому визначення такої вартості відбувається за допомогою застосування опосередкованого методу, тобто з урахуванням спорудження саме житлової площі (п. 67 постанови). У вказаній постанові колегія суддів дійшла висновку про те, що визначаючи розмір пайової участі в кожному випадку слід керуватися, зокрема, цільовим призначенням об`єкта та розміром загальної площі такого об`єкта (п. 74 постанови).
Враховуючи те, що відповідач доводів прокурора не спростував, доказів виконання зобов`язання зі сплати органу місцевого самоврядування грошових коштів пайової участі не подав, позовні вимоги про стягнення з відповідача 318448,50грн. безпідставно збережених коштів є обґрунтованими та належать до задоволення.
Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 04.05.2022 у справі №925/683/21, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач як замовник будівельних робіт без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберіг у себе кошти, тобто відповідачем порушено позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.
Як встановлено судом, розмір пайової участі, який ТОВ "Автоленд" зобов`язаний був сплатити не пізніше 19.01.2021 (дата реєстрації декларації № ХМ101210119892) становить 318448,50грн.
За прострочення відповідачем грошового зобов`язання прокурор нарахував інфляційні втрати за період з 20.01.2021 по 11.11.2025, що складають 234474,38грн. та 45961,28грн. 3% річних за вказаний період.
Суд здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат і зазначає, що такий розмір є обґрунтований та арифметично правильний.
Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання належить стягнути 234474,38грн. інфляційних втрат та 45961,28грн. 3 % річних.
Виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову, витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" (м. Хмельницький, вул. Гоголя 6, код ЄДРПОУ 31860400) на користь Старокостянтинівської міської ради (м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 41, код ЄДРПОУ 36027760) 318448,50грн. безпідставно збережені кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 234474,38грн. інфляційних втрат, 45961,28грн 3% річних.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" (м. Хмельницький, вул. Гоголя 6, код ЄДРПОУ 31860400) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) 8983,26грн. витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено 03.06.2026р. 

Суддя М.Є. Муха 

Віддруковано 1 примірник до справи.
Хмельницькій окружній прокуратурі, позивачу та відповідачу рішення направлено до Електронних кабінетів.