Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

Справа №439/221/26
Провадження № 2/439/455/26

26 травня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
за участю секретаря судового засідання Бойко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Броди за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
у с т а н о в и в:
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за Договором №100600860 від 26.09.2023.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.2023 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали Договір про споживчий кредит №100600860. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. ТОВ «Мілоан» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 17 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку сплати кредитних коштів. ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач всупереч умовам договору порушив свої зобов`язання за договором. 
28.02.2024 між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ-Т, згідно з умовами якого Кредитор відступив Новому кредитору права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. До позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №100600860 від 26.09.2023 в сумі 66678,25 грн, з яких: 17000,00 грн – залишок за сумою кредиту; 41725,20 грн – залишок по відсотках; 1700,00 грн – залишок по комісії.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 66 678,25 грн, а також судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору 2662,40 грн та 8000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі, задоволено клопотання про витребування інформації у АТ «Універсал Банк».
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.
Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Відділу організації діяльності центру надання адміністративних послуг Бродівської міської ради Львівської області, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Суд встановив, що 26.09.2023 відповідач звернувся до ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) із заявою на отримання кредиту №100600860  та заповнив на сайті Анкету-заяву на кредит №100600860, у якій просив надати кредит в сумі 17000,00 грн строком на 30 днів. При чому, у Анкеті-заяві на кредит №100600860 позичальник вказав свої персональні дані. 
26.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №100600860(надалі кредитний договір).
Кредитний договір та додатки до нього (додаток № 1 графік платежів за договором, додаток 2 паспорт споживчого кредиту № 100600860, додаток №3 заява на отримання кредиту №100600860, додаток №4 контактні дані позичальника) ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором 576682.
Підписання позичальником кредитного договору вищезазначеним способом підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію та відповідачем не спростовано. Відповідно до зазначеної довідки, на номер телефону, зазначений у Анкеті-заяві на кредит № 100600860 від 26.09.2023, первісним кредитором відправлено позичальнику одноразовий ідентифікатор 576682 о 07:29:48 год 26.09.2023.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначений п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути Кридитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п. 1.4 Договору на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Згідно з п.1.2.-1.3. кредитного договору, сума кредиту становить 17000,00 грн; кредит надається загальним строком на 120 дні з 26.09.2023 (дата надання кредиту) та складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.10.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.01.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п. 1.4. договору, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26.10.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24.01.2024 (останнього дня строку кредитування). 
Згідно з п. 1. 5 Договору, загальні витрати за кредитом за пільговий період складають 8075,00 грн в грошовому виразі, та 11215,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати за весь строк кредитування складають 53975,00 грн в грошовому виразі та 7624,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтована річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтована загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 70975,00 грн.
Комісія за надання кредиту: 1700,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредит. 
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду, відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору становлять 6375.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду, відповідно до п. 1.5.3 кредитного договору становлять 45900,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту протягом поточного періоду. 
У пункті 2.1 кредитного договору визначені умови виконання, так відповідно до кредитного договору кредитні кошти позичальнику надаються безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . 
ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання та 26.09.2023 переказало на платіжну картку НОМЕР_1 , яка зазначена у п. 2.1. кредитного договору, 17000,00 грн, з призначенням платежу: кошти згідно договору №100600860, що підтверджується платіжним дорученням №73246437 від 26.09.2023.
На виконання ухвали суду про витребування доказів, з АТ «Універсал Банк»надійшла інформація відповідно до якої, на рахунок власника банківської карти № НОМЕР_2 успішно здійснена транзакція в період з 26.09.2023 по 01.10.2023 в сумі 17000,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, що вбачається з відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 100600860.
28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ-Т, відповідно до якого, ТОВ «Мілоан» передає, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає за плату, належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорам вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками(п.1.1 договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т).
На виконання Договору про відступлення прав вимоги № 105-МЛ-Т від 28.02.2024 ТОВ «Мілоан» (кредитор) передав новому кредитору «ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників, що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 28.02.2024 до договору № 105-МЛ-Т.
Платіжною інструкцією №75540 від 28.02.2024 підтверджується оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором № 105-МЛ-Т. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №105-МЛ-Т від 28.02.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №100600860від 26.09.2023 в сумі 54775,20 грн, з яких: 12000,00 грн – залишок по тілу кредиту; 41725,20 грн – залишок по відсотках; 1050,00 грн – залишок по комісії.
З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся з претензією до відповідача про погашення суми заборгованості за кредитом та повідомив відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором № 100887235 від 20.10.2023.
Відповідач взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість яка, відповідно до Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 100887235 від 20.10.2023 становить 66678,25 грн, з яких: 17000,00 грн – залишок за сумою кредиту; 41725,20 грн – залишок по відсотках; 1700,00 грн – залишок по комісії.
У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 ст. 1077 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та первинний кредитор уклали в електронній формі Договору про споживчий кредит №100600860 від 26.09.2023.
З поданих позивачем документів встановлено, що при укладенні договору первинний кредитор з`ясував особу позичальника, його персональні дані, ідентифікаційний номер, платіжний засіб, на який перераховано кошти.
Підстав вважати, що персональні дані відповідача були використані первинним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені надано не було. 
На виконання умов договору первинний кредитор здійснив переказ суми позики відповідачу.
Укладений Договору про споживчий кредит №100600860 від 26.09.2023 відповідає вимогам Закону, оскільки визначені у ньому умови кредитування сторонами погоджені, що свідчить про добровільне волевиявлення сторін. Жодних претензій до кредитора з приводу його умов або укладення договору з порушеннями вимог закону, відповідач не пред`являв. Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину і означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
За зобов`язаннями відповідача перед ТОВ «Мілоан» за Договором про споживчий кредит №100600860 від 26.09.2023, право вимоги у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд вважає такі обставини доведеними належними та допустимими доказами, яких достатньо для висновку про дійсність укладеного договору факторингу.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає. 
Відповідно до розрахунків позивача, заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит № 100600860 від 26.09.2023 становить 66 678,25 грн, з яких: 17 000,00 грн – залишок за сумою кредиту; 47 978,25 грн – залишок по відсотках; 1700,00 грн – залишок по комісії.
Так як строк повернення кредиту за договором на момент розгляду справи настав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення 64978,25 грн, заборгованості за кредитним договором №100600860 від 26.09.2023, яка складається 17 000,00 грн – залишок простроченої заборгованості за сумою кредиту; 479785,25 грн – залишок простроченої заборгованості по відсотках.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача комісій у розмірі 1700,00 грн, то суд дійшов висновку, що така задоволенню не підлягає з огляду на таке.
За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.
Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи наведені правові висновки, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні комісії, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. При цьому банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за обслуговування кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Отже, суд доходить висновку про задоволення позову частково в сумі 64978,25 грн, що становить 97,45 %.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи зазначені вимоги процесуального закону, та те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню 2 594,51 грн. сплаченого судового збору, оскільки позов задоволено на 97,45%.
Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суду подано копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АБ «Апологет»; Акт наданих послуг № Д/13806 від 05.01.2026 з переліком наданих послуг на суму 8000,000 грн .
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд застосовує критерії реальності адвокатських витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Виконуючи вимоги процесуального закону щодо оцінки співмірності витрат на оплату послуг з надання правничої допомоги встановленим процесуальним законом критеріям, суд вважає заявлений їх розмір таким, що не відповідає складності справи та обсягу наданих послуг та виконаних робіт, обсягу наданих послуг та іншим встановленим у ст.137 ЦПК України критеріям.
Суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та іншими істотними обставинами. 
За таких обставин на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100600860 від 26.09.2023 в розмірі 64 978 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн 25 к., яка складається з:
17 000,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту,
47 9785,25 грн – прострочена заборгованість за сумою відсотків за користування кредитом.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2594 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто чотири) грн 51 к. та 6000 (шість тисяч) грн 00 к. витрат на правничу допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79018 м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач:  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 26 травня 2026 року.
Суддя Т.Л. Войтюк