Справа № 943/325/26 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б.М. 
Провадження № 33/811/697/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року  суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника-адвоката Гороха В.В., прокурора Шевців М., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Гороха Віталія Володимировича на постанову судді Буського районного Львівської області від 16 квітня 2026 року, 

встановив:

постановою судді Буського районного Львівської області від 16 квітня 2026 року,  ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 гривень судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови,  ОСОБА_1 , будучи завідувачем Буської державної нотаріальної контори Львівської області, будучи суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
На зазначену постанову ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Горох В.В. подали апеляційні скарги.
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Апелянт не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення № 227 від 04.02.2026 в частині дати вчинення такого правопорушення.
Вважає, що склад вищевказаного правопорушення є формальним та при такому складі правопорушення вважається завершеним з моменту вчинення незаконної дії або бездіяльності, незалежно від настання негативних наслідків. 
А відтак, на думку ОСОБА_1 , днем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є наступний день після граничного строку подання щорічної декларації, тобто 01 квітня 00:00 год., а днем його припинення є подання особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, щорічної декларації після вищевказаного граничного строку.
На підтвердження такої позиції покликається на судову практику Львівського апеляційного суду.
Враховуючи наведене, вважає, що днем вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення є 01 квітня 2024 року 00:00 год, натомість, подання ним декларації за 2023 рік – 14 жовтня 2025 року 14:25 год є днем припинення адміністративного правопорушення.
Переконаний, що в протоколі неправильно зазначено дату вчинення дата вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке є триваючим, а саме: 14 год. 25 хв. 14.10.2025, оскільки така дата є датою припинення адміністративного правопорушення, а датою вчинення є – 01.04.2024 00:00 год.
Таким чином, вважає, що з моменту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто, з 01.04.2024, минуло більше 2 років, а тому провадження у справі слід закрити на підстав п.7 ст. 247 КУпАП.
Захисник-адвокат Голуб В.В. у своїй апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на доводи, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі Парфенюка ОВ.
Вважає, що з врахуванням того, що на момент завершення розгляду справи №943/325/26 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, в Буському районному суді Львівської області закінчилися троки, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП, то в даному випадку слід закрити провадження в цій справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Гороха В.В., які підтримали доводи поданої апеляційної скарги, прокурора Шевців М., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.
Згідно п.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.
Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 227 від 04.02.2026 року; копії наказу про перевення на посаду № 2629/К про 12.10.2022 року; копії функціональних обов`язків завідувача Буської державної нотаріальної контори; попередженні про спеціальні обмеження; копії декларації (щорічної) за 2023 рік; письмових поясненнях, де ОСОБА_1 зазначив, що з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» ознайомлений, 14.10.2025 року на сайта НАЗК подав декларацію за 2023 рік. Поважних причин щодо несвоєчасного подання такої не було. В період часу з 01.01.2024 року по 01.04.2024 року на лікуванні не перебував.
Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта щодо невірного, на його думку, встановлення місцевим судом дня виявлення адміністративного правопорушення, та встановлено, що підстави вважати, що минуло шість місяців з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину, відтак як наслідок необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП – відсутні.
Так, згідно наказу № 2629/К від 12.10.2022 «Про переведення ОСОБА_1 »
переведено ОСОБА_1 , завідувача Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області, 17 жовтня 2022 року на посаду завідувача Буської державної нотаріальної контори Львівської області.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені в п.1, підпунктах «а», «в-г» пункту 2 частини першої статі 3 цього Закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, до 00:00 год. 01.04.2024.
Однак, згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, лише 14.10.2025 о 14:25 год., тобто несвосчасно.
Поважні причини щодо несвоєчасного полання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, у ОСОБА_1 - відсутні.
Тобто, днем вчинення означеного правопорушення є 14 жовтня 2025 року, днем виявлення – 04 лютого 2026 року.
Таким чином строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ч.4 ст.38 КУпАП у даній справі не сплили.
Крім того, позиція сторони захисту, щодо закриття адміністративної справи у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності була предметом детального дослідження суду першої інстанції та отримала належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Гороха Віталія Володимировича – залишити без задоволення.
Постанову Буського районного суду Львівської області від 16 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ