Справа № 177/187/26
Провадження № 3/177/91/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України

26 травня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В. за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Щербатюк В.А., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши матеріали, які надійшли від КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України; проживає за адресою: АДРЕСА_1 , під час складання протоколу особу встановлено за посвідченням водія НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №563784 від 11.01.2026, ОСОБА_1 , 11.01.2026 року близько о 02:16 годині, за адресою: Криворізький район, с. Лозуватка по вул. Центральна поблизу будинку №62, керувала ТЗ «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинку транспортного засобу та в спеціалізованому медичному закладі відмовилась під безперервний запис бодікамер №799830, №799819, чим порушила п. 2.5. ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Щербатюк В.А. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду викликана тим, що вона не керувала транспортним засобом, а протокол серії ЕПР1 №563784 від 11.01.2026 складено відносно неї, тому що вона є власником транспортного засобу.
ОСОБА_1 підтримала позицію захисника та просила закрити провадження у справі.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 11.01.2026 не могла бути за кермом транспортного засобу, оскільки знаходилась після проведення хірургічного лікування на очах, а саме видалення гриж сльозових залоз.
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 10.01.2026 у неї в гостях перебувала ОСОБА_1 . Ввечері виникла потреба привезти ліки для дитини, у зв`язку з чим вона сіла за кермо, а ОСОБА_1 сіла на пасажирське сидіння. Проїхавши незначний шлях, ОСОБА_3 зрозуміла, що забула документи, тому вирішила повернутися за ними пішки. Після її повернення до транспортного засобу ОСОБА_1 повідомила, що до неї під`їхав екіпаж поліції та склав протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також свідок зазначила, що ОСОБА_1 взагалі не могла керувати транспортним засобом, оскільки нещодавно перенесла операцію.
Суддя вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Положеннями ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Під час дослідження матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що до протоколу долучено диск з відеозаписами бодікамер працівників поліції №799830, №799819. Разом з цим, диск, на який зафіксовані вказані відеозаписи пошкоджений, у зв`язку з чим суддею направлено запит до КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про повторне направлення зазначених відеозаписів.
11.05.2026 на адресу суду надійшла відповідь від начальника КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про неможливість надання копій відеозаписів з бодікамер у зв`язку з їх знищенням.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що надані відеозаписи з бодікамер працівників поліції, надані з порушенням ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018.
Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563784 від 11.01.2026 оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи.
Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках цієї справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
При цьому, суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. 
Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення. 
За таких обставин суддя вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області. 

Суддя          Н.В. Коваль