РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року 	справа № 580/13119/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Міністерство оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся адвокат Іванова К.А. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в якій просить:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 грн. за тривалість проходження військової служби в бойових умовах на підставі пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 грн. за тривалість проходження військової служби в бойових умовах на підставі пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”;
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення пакету документів, перелік яких визначено пунктом 5 розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.02.2025 № 116/14/17191, відносно солдата ОСОБА_1 для здійснення йому виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 грн. за тривалість проходження військової служби в бойових умовах на підставі пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 направити відносно солдата ОСОБА_1 для здійснення йому виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 грн. за тривалість проходження військової служби в бойових умовах на підставі пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану”, документи, перелік яких визначено пунктом 5 розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.02.2025 № 116/14/17191, для подальшого опрацювання та виконання в Оперативне командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” Сухопутних військ Збройних Сил України із виданням відповідного наказу.
В обґрунтування позову зазначено про протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень на підставі Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року №153 та такою, що порушує права позивача на грошове забезпечення. Позивач вказує, що незважаючи на наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження військової служби в бойових умовах у відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153, та наявність окремого доручення Міністра оборони України від 20.02.2025 № 999/уд, яким врегульовано порядок отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження військової служби в бойових умовах - досі не було вчинено відповідних дій щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди за тривалість проходження військової служби в бойових умовах.
Військова частина НОМЕР_1 надала до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що ним належним чином виплачена вся належна сума грошового забезпечення позивачу. Окрім того, повідомлено про відсутність надходження рапорту позивача про виплату йому 1000000 грн. за тривалість проходження військової служби в бойових умовах.
Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що відповідач не заперечує факту та не наводить жодних доводів щодо відсутності у позивача права на отримання винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153. При цьому, вказано, що рапортів самих військовослужбовців вимагати не потрібно у відповідності до Доручення Міністерства оборони України № 5601/уд від 26.09.2025.
Третя особа, письмових пояснень до суду не надала.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що згідно довідки від 31.07.2025 №2084/8332 Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 з 15.03.2022.
Згідно довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин наданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 23.04.2026 №2084/133/4/1/7500 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 26.12.2023 по 26.02.2024 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, перебуваючи в н.п. Єлищаветівка Гродівської селищної територіальної громади, Покровського району Донецької області, в період з 30.04.2024 по 23.07.2024 в н.п. Красний Лиман Мирноградської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, а всього 146 днів. Станом на 06.04.2026 випадків притягнення до відповідальності не обліковано.
22.10.2025 позивач звернувся із рапортом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив забезпечити нарахування та виплату йому одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень за тривалість проходження військової служби в бойових умовах на підставі абз.4 п.4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року №153.
На адвокатський запит представника позивача від 18.10.2025 Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь №2084/114/4/1/4113 від 16.11.2025, в якій зазначила, що інформація про реалізацію права позивача на отримання одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153, передана до підрозділу в/ч у якому проходь службу солдат для узагальнення та підготовки необхідного пакету документів для подання на розгляд до штабу ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Позивач вважає, що Військова частина НОМЕР_1 станом на момент подання позовної заяви, незважаючи на наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження військової служби в бойових умовах у відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153, та наявність окремого доручення Міністра оборони України від 20.02.2025 №999/уд, яким врегульовано порядок отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження військової служби в бойових умовах, - досі не було вчинено відповідних дій щодо нарахування та виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження військової служби в бойових умовах.
Посилаючись на вказані обставини та, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон 2232-ХІІ).
Частиною 3 ст. 1 Закону 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону 2232-ХІІ, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який триває до цього часу.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі Постанова № 153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Згідно з п. 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до п. 4 Постанови №153 установлено, що громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та: були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу; проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”; проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.
Таким чином, абз. 2 та 4 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153, встановлює 5 (п`ять) обов`язкових умов, в разі виконання яких військовослужбовцю може бути виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень (диспозиція правової норми), а саме:
-приналежність військовослужбовця на дату виплати до певної категорії: особи рядового, сержантського і старшинського складу рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
-вік на дату прийняття або призову на військову службу до набрання чинності Постановою №153 (11.02.2025): до 25 років;
-факт прийняття або призову на військову службу під час воєнного стану, тобто після 24.02.2022, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64;
-фактичне проходження служби на дату звернення за вказаною виплатою;
-(абзац 2 пункту 4) - безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року);
-(абзац 2 пункту 4) - безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11.02.2025) у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон).
Наведеними вище нормами визначена сукупність умов для набуття військовослужбовцем з числа громадян України права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Так на виплату винагороди у розмірі 1 млн. гривень можуть претендувати громадяни України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, зокрема, Збройних Сил, які на момент набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025): не досягли віку 25 років і були прийняті/призвані на військову службу під час введення в Україні воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій) не менше шести місяців сукупно або за тих самих умов менше шести місяців сукупно та отримали під час захисту Вітчизни захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва), чи перебували та звільнені з полону (за винятком тих, які добровільно здалися в полон).
Як вбачається з окремого доручення Міністерства оборони України №5601/уд від 26.09.2025 визначено, що право на винагороду мають виключно громадяни України, які до набрання чинності Постанови (до 13.02.2025) у віці до 25 років (яким не виповнилося 25 років) були прийняті або призвані на військову службу (під час мобілізації або за контрактом) під час воєнного стану, проходили військову службу (станом на 13.02.2025) та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (далі - військовослужбовці) строком , що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на 13.02.2025, з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення.
Згідно доручення, Головнокомандувачу Збройних Сил України, командиру військової частини НОМЕР_2 та Голові Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту зобов`язати підпорядкованих командирів військових частин (установ): а) провести аналіз наявності зазначених вище військовослужбовців (у тому числі, які після 13.02.2025 загинули (померли) або були звільнені зі служби та виключені зі списків особового складу військових частин (установ)) та не отримали Винагороду, за результатами аналізу скласти контрольні списки; б) провести серед цих військовослужбовців роз`яснювальну роботу щодо умов та особливостей виплати Винагороди; в) організувати роботу, в тому числі шляхом здійснення відповідних запитів до інших військових частин (установ), в яких проходили службу військовослужбовці, щодо: - створення (отримання) інформації про сумарну кількість днів безпосередньої участі вказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій для виплати Винагороди або Допомоги у відповідності до Постанови та цього доручення; - документального підтвердження відсутності (наявності) у вказаних військовослужбовців випадків притягнення відповідальності; -з`ясування (отримання) інформації щодо наявності у військовослужбовця захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, перебування військовослужбовця у полоні (крім тих, які добровільно здалися в полон); - в п`ятиденний термін здійснити оформлення (надання) довідок за формою, що додається, в тому числі за запитами з інших військових частин, про безпосередню участь вказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (у разі розформування військової частини (установи) оформлення (надання) довідок покладається на військову частину (установу), яка визначена правонаступником, інформація в довідці в даному випадку зазначається за наявності підтверджуючих документів); г) за результатами проведеної роботи здійснити розрахунки потреби в коштах для виплати винагороди та до 10.09.2025 подати узагальнену інформацію (заявки) за підпорядкованістю до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України; д) у разі документального підтвердження факту невиплати Винагороди військовослужбовцям за місцем фактичного проходження служби на день після набрання чинності Постановою (з 13.02.2025) по даний час, виплату провести за місцем проходження служби таких військовослужбовців станом на день видання цього доручення у відповідності до вимог пункту Постанови згідно наказів командирів військових частин (установ), виданих на підставі: - витягів з послужних списків, копій обліково-послужних карток, довідок про проходження військової служби (трудову діяльність) (додаток 10 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170); - копії послужної картки; - копії документу, що підтверджує громадянство військовслужбовця; - довідок, оформлених за формою (Додаток 1), зокрема з місць попередньої служби, про безпосередню участь вказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин; -документального підтвердження про невиплату Винагороди за всіма попередніми місцями проходження служби (після 13.02.2025) за формою, що додається (Додаток 2). 
Підготовку проєктів наказів для здійснення виплат, передбачених Постановою, покласти на відповідні служби персоналу (підрозділи, що відповідають за облік особового складу). 
Відповідно до розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.02.2025 № 116/14/17191, виплату винагороди потрібно проводити у відповідності до вимог пункту 4 Постанови згідно наказів командирів військових частин (установ) після проведення попередньої перевiрки законностi нарахування одноразової грошової винагороди із складанням актів попередньої перевірки.
Як вже встановлено судом, позивач був призваний/прийнятий на військову службу у віці до 25 років та на момент набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025) проходив і проходить на даний час військову службу за мобілізацією.
Довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2026 №2084/133/4/1/7500 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 26.12.2023 по 26.02.2024 та в період з 30.04.2024 по 23.07.2024, а всього 146 днів брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, випадків притягнення до відповідальності не обліковано.
Отже, станом на дату набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025) тривалість безпосередньої участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій становить сумарно менше шести місяців, а тому право на отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень, позивач не має. Доказів наявності у позивача захворювання, поранення (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону матеріали справи не містять.
Разом з тим, судом з наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що відповідно до п. 4 Постанови №153 установлено, що військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених), однак позивач наполягає саме на виплаті винагороди у розмірі 1000000грн. 
З огляду на викладене, суд зазначає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо прийняття наказу про виплату ОГД в розмірі 1000000грн. та відповідно направлення пакету документів відносно позивача для здійснення йому виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000грн. 
Доводи представника позивача про виплату грошового забезпечення з квітня 2022 року по червень 2023 року та з липня 2023 по грудень 2025 року в підвищеному розмірі згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та як наслідок підтвердження факту участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, спростовуються наданою довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2026 №2084/133/4/1/7500, яка є документом для виплати ОГД, а тому є безпідставні.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд уважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснювався.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Копію рішення направити сторонам.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. 
Суддя 	Петро ПАЛАМАР