Справа № 569/23170/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі - Ковальчук О.Б.,
за участю представника позивачки – адвоката Пилипчук Л.М.,
представника відповідача – адвоката Добродій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року по цивільній справі № 569/5951/16-ц було розірвано. 
У даному шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 жовтня 2016 року по цивільній справі № 569/8630/16-ц було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 07 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_2 спільна донька ОСОБА_4 досягла повноліття, проте продовжує навчання у Інституті поліграфії та медійних технологій Національного університету «Львівська політехніка». 
Навчається на денній формі навчання та закінчить навчання у червні 2029 року , що підтверджується довідкою від 18 вересня 2025 року № 176 та навчається на платній основі, що підтверджується заявою про приєднання № 2-6365к від 05.08.2025 року до договору про навчання та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь термін навчання без урахування інфляції становить 227 200,00 грн. 
Зазначає, що денна форма навчання позбавляє доньку можливості працювати та утримувати себе самостійно, та вона об`єктивно потребує матеріальної допомоги від батьків на своє утримання.
Відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання дитини не надає, хоча має можливість сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання та додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 за 2025/2026 навчальний рік в сумі 28 400,00 (двадцять вісім тисяч чотириста) грн.
Ухвалою від 16 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16 грудня 2025 року.
24.11.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненськї області відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що зі змісту позовної заяви убачається, що позивачка просить суд стягнути з нього на її користь на утримання повнолітньої дочки аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і закінчення донькою навчання. Крім того, просить суд стягнути з нього на її користь додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 за 2025/2026 навчальний рік в сумі 28 400,00 грн.
Вказує, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат у сумі 28 400,00 грн. він не визнає повністю та просить в їх задоволенні відмовити, а в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - визнає частково та вважає за можливе стягувати аліменти з нього на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/10 усіх видів заробітку (доходу).
Зазначив, що він є пенсіонером та ніяких доходів, крім пенсійного забезпечення не отримує, в силу наявних у нього хвороб, звільнений зі служби в поліції за станом здоров`я та на сьогодні є непрацездатним. Зазначає про боргові зобов`язання за кредитним договором № 002/07/2020/01116 від 08 липня 2020 року. Відповідно до умов договору, він сплачує кредит за придбання житла, зі строком погашення до липня 2040 року. Крім того, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 22.05.2018 року.
22.12.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивачки – адвокатом Пилипчук Л.М. подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що у позивачки є відповідні боргові зобов`язання, як і у відповідача, зокрема 07.08.2019 ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу № ФЛ201900205 на придбання квартири АДРЕСА_1 (п. 1.2. Договору), в якій вона проживає разом з спільною донькою сторін. Та кінцевим терміном розрахунку за яку є липень 2037 року включно, що підтверджується Плановим графіком платежів.
Зазначає, що позивачка несе витрати як на її утримання, так і на оплату навчання доньки, що в рік складає 56 800,00 грн. Звертає увагу, що Сімейний Кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
14.01.2026 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача – адвокатом Добродій О.М. подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що відповідач, як платник аліментів надав суду об`єктивні дані щодо свого стану здоров`я, в тому числі і відомості щодо наявності хронічних хвороб, які стали причиною звільнення з Національної поліції та на протязі 2025 року систематично звертається до лікарів, що стверджується довідками про обстеження. Зазначає, що у зв`язку з наявністю хвороби у відповідача – інсулінозалежного цукрового діабету, у останнього присутні багато супутніх хвороб, що зумовлює систематичне звернення до лікарів та прийом лікарських препаратів.
Ухвалою від 28 січня 2026 року було закрито підготовче провадження по справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 березня 2026 року.
Представник позивачки - адвокат Пилипчук Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просить їх задоволити.
Представник відповідача - адвокат Добродій О.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково у розмірі 1/10 усіх видів заробітку (доходу) відповідача як сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в задоволенні решти позовних вимог просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.
Заслухавши думку представника позивачки - адвоката Пилипчук Л.М., представника відповідача - адвоката Добродій О.М., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час ОСОБА_3 є повнолітньою та навчається у Інституті поліграфії та медійних технологій Національного університету «Львівська політехніка» на денній, платній формі, та закінчить навчання в червні 2029 року.
У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
З матеріалів справи та наявних у ній доказів вбачається, що донька сторін ОСОБА_3 після досягнення повноліття, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому відповідач, який є її батьком, зобов`язаний надавати доньці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати.
Належних та допустимих доказів щодо неможливості надати допомогу відповідачем дитині, яка навчається, в судовому засіданні не встановлено. Окрім того відповідачем не заперечується можливість надання допомоги, а лише її розмір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. 
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.
З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
В постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі № 308/4214/18 зазначено, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.03.2020 року у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання 30 червня 2029 року, тому позов підлягає до часткового задоволення.
При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 та ст. 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 28 жовтня 2025 року.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Стосовно вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 за 2025/2026 навчальний рік в сумі 28 400,00 суд зазначає наступне,-
Положеннями ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (статті 198, 199).
Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Разом з тим, ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17 (провадження № 61-39201св18) дійшов висновку, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Крім цього, відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/1766/18, від 1 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 26 вересня 2018 року у справі №569/6838/15, навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.
Отже, суд приходить до висновку, що положення ст. 199 СК України не передбачають можливість стягнення з одного з батьків на користь іншого додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки або сина, яка продовжує навчання, як про те просить позивачка, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 180-184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задоволити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно на період навчання у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 28 жовтня 2025 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий органом 5610 26.01.2018 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5624 08.08.2023 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя Рівненського 
міського суду О.Я. Тимощук