Справа № 288/368/26 
Провадження № 2-а/288/14/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді – Зайченко Є. О., 
за участю секретаря судових засідань – Корнієнко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій вказує, що 09 березня 2026 року позивач виявив блокування його карткового рахунку.
Після цього за допомогою мобільного додатку ДІЯ, виявив, що цього ж дня
державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федоренко Ольгою Володимирівною відкрито виконавче провадження №80440579, на підставі постанови по справі про адміністративне правопорушення №1237 від 07.05.2025 року
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою застосовано до нього, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 17 000 гривень.
Ознайомившись із вказаною постановою в автоматизованій системі виконавчих проваджень, позивач дізнався зміст висунутого проти нього обвинувачення про вчинення адміністративного правопорушення.
Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що згідно протоколу за №1237 від 21.04.2025 року, складеного відносно громадянина ОСОБА_1 , не було уточнено свої військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України за №3633-ІХ від 11.04.2024 року, у зв`язку з чим вбачається вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Громадянином ОСОБА_1 , не було уточнено свої військово-облікові дані, що підтверджується матеріалами з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Міститься позначка про направлення поштою копії даної постанови особі, яка
притягується до адміністративної відповідальності.
Також вказана дата набрання законної сили, це 17.05.2025 року.
Постанову у справі про накладення адміністративного стягнення позивач вважає такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та є незаконною.
Службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військовому обліку в якому перебуває позивач, згідно законодавства мають можливість отримати інформацію про ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, з інших відомчих реєстрів. При цьому цим же відділом не вирішувалось питання про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення вказаного правопорушення. Так як такого не існувало.
Таким чином при підготовці до розгляду справи про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, посадова особа повинна була перевірити і доводи (пояснення) особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката, тощо, а в разі не підтвердження таких даних, застосувати норму ст. 62 Конституції України, згідно якої, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях. Позивач не визнає обставини складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, який взято за основу при винесенні оскаржуваної постанови.
Оскільки, вказаний протокол складено з порушенням вимог чинного законодавства, він є недопустимим доказом у справі, який не повинен бути прийнятим уповноваженою особою, при розгляді справи про адміністративне правопорушення та бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.
Крім цього позивачу не було відомо про час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, за наслідками якої було винесено оскаржувану постанову. Тому відповідною посадовою особою також порушено вимоги ст. ст. 178, 280 КУпАП.
Варто звернути увагу, що в оскаржуваній постанові вказано адресу проживання позивача « АДРЕСА_1 ». Однак постійне місце проживання позивача « АДРЕСА_2 ». Вказана обставина підтверджується як Витягом з реєстру територіальної громади так і роздруківкою Витягу сформованого в Резерв+.
Таким чином, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, з порушенням процедури розгляду справи, що позбавило позивача прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
На підставі вищевикладеного, Позивач просить скасувати постанову №1237 по справі про адміністративне правопорушення винесену 07 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 
підполковником ОСОБА_2 , якою накладено на ОСОБА_3 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. Провадження в справі закрити.
Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 березня 2026 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомлення (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідно до Довідки про доставку електронного документу був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, документ було доставлено 09.04.2026 06:34:39, правом подачі відзиву на позов у встановлений судом строк не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.
Представник третьої особи- Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи повідомлявся відповідно до Довідки про доставку електронного документу, документ доставлено до електронного кабінету: 09.04.2026 06:43:05.
Згідно з вимогами КАС України, судовий документ, надісланий в електронній формі, вважається офіційно врученим у день, коли суд отримав повідомлення про його успішну доставку на електронну адресу або в Електронний кабінет адресата.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади, дата та час формування: 21.02.2023 о 21:39, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . /а.с.10/
Судом встановлено, що постановою №_1237_ по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3статті 210-1 КУпАП від 07 травня 2025 року, до ОСОБА_1 було застосовано стягнення у виді штрафу в сумі 17000.00 гривень. 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення за №1237 від 21.04.2025 року складеного відносно громадянина ОСОБА_1 , не було уточнено свої військово-облікові дані протягом 60 днів, відповідно до розділу І Прикінцевих та перехідних положень Закону Україна за №3633-ІХ від 11.04.2024, у зв?язку з чим вбачається вчинення правопорушення, передбаченого ч.3, ст.210-1 КУпАП. Громадянин ОСОБА_1 , не було уточнено свої військово-облікові дані, що підтверджується матеріалами з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів.
Згідно з матеріалами справи та відомостями з АСВП (Автоматизованої системи виконавчих проваджень): 09 березня 2026 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Києві Федоренко Ольгою Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80440579. Підставою для відкриття провадження стала вищевказана постанова ТЦК та СП, яка була передана до органу ДВС як виконавчий документ, що набрав законної сили 17 травня 2025 року. /а.с.10 на звороті аркуша, 35/
Цього ж дня, 09 березня 2026 року, в межах виконавчого провадження №80440579 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі якої було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках електронних гаманцях, а також кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . У межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37800.00 гривень. /а.с.12
У матеріалах справи міститься копія супровідного листа за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №21/5860від 15 серпня 2225 року, адресований Дніпровському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У вказаному листі відповідач просить перерахувати стягнені з боржника кошти за наступними реквізитами: номер рахунку (IBAN): UA368999980313050106000026005, ЄДРПОУ: 37993783, Казначейство України. /а.с.13/
До матеріалів позовної заяви позивачем ОСОБА_1 додано роздруківку знімка екрана з мобільного застосунку «Резерв+, сформованого станом на 10 березня 2026 року. Згідно з відомостями, що містяться у вказаному електронному документі: категорія обліку: військовозобов`язаний; територіальний центр комплектування: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Попільня); номер в реєстрі Оберіг: 250220247980583900001; звання: солдат, потребує проходження базової загальновійськової підготовки; тип відстрочки: п.1 ч.3 ст.23; відстрочка до завершення мобілізації; адреса проживання: АДРЕСА_2 . Дата останнього оновлення даних: 04.06.2025. /а.с.14/
Згідно з роздруківки відомостей з електронного кабінету позивача у мобільному застосунку «Дія», 10 березня 2026 року о 14:06 годині на мобільний пристрій позивача надійшло електронне сповіщення у застосунку «Дія» про відкриття виконавчого провадження. /а.с.36/
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічноправових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 245 КУПАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно із абзац 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.
Згідно абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
При цьому Законом України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09.05.2024, який набув чинності 19.05.2024 статтю 210 КУпАП було доповнено приміткою: «Положення статей 210, 210-1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи».
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» в редакції Закону № 3549-ІХ від 16.01.2024 - Держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та введення Реєстру. Адміністратором Реєстру є держатель Реєстру. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, відповідно до Закону України «Про публічні електронні реєстри».
Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді (електронна інформаційна взаємодія) персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів .
Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень, зокрема, є і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

В Україні з 05 січня 2023 року діють нові правила військового обліку, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 за № 1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», яка набрала чинності 05 січня 2023 року. На відміну від правил, які діяли в Україні в період з 19 грудня 2016 року до 05 січня 2023 року та були затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 за № 921, нові правила, зокрема, п.п. 10-1 п. 1, чітко визначають перелік обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів у період проведення мобілізації та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, вказана норма зобов`язує військовозобов`язаних звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 07 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №1237 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000.00 гривень.
Згідно з текстом оскаржуваної постанови, підставою для її винесення став протокол №1237 від 21 квітня 2025 року, складений у зв`язку з тим, що позивач не уточнив свої військово-облікові дані протягом 60 днів, як це передбачено розділом ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633-ІХ.

10 березня 2026 року Позивач через мобільний застосунок «ДІЯ» отримав сповіщення про відкриття виконавчого провадження №80440579 від 069 березня 2026 року, ініційованого державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Києві Федоренко О.В. на підставі вищевказаної постанови ТЦК та СП.
Статтею 268 КУпАП закріплено право особи, яка притягається до відповідальності, бути присутньою при розгляді справи, надавати пояснення та користуватися правовою допомогою. Справа може бути розглянута за відсутності особи лише у випадку її належного повідомлення.
Суд констатує, що відповідач не надав доказів повідомлення Позивача про час та місце розгляду справи за його фактичним місцем проживання. Зазначення у протоколі та постанові невірної адреси свідчить про неналежне виконання службовими особами ТЦК обов`язку щодо встановлення особи та її місця проживання. Розгляд справи за відсутності позивача без його повідомлення є істотним порушенням процедури, що призвело до порушення права на захист (ст. 59, 63 Конституції України).
Таким чином, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, з порушенням процедури розгляду справи, що позбавило позивача прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.
Відповідно до Приміток до ст. 210 та ст. 210-1 КУпАП, положення цих статей не застосовуються у разі можливості отримання персональних даних особи шляхом електронної взаємодії з іншими державними реєстрами.
Судом досліджено роздруківку Витягу з інформаційно-комунікаційної системи «Резерв+» (електронного кабінету військовозобов`язаного), згідно з якою позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 та має актуальні дані щодо місця проживання в с. Романівка, Житомирського району, Житомирської області.
Отже, станом на дату винесення постанови, 07 травня 2025 року, інформація про возивача містилася в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг»). Відповідач, маючи повний доступ до вказаного Реєстру, мав можливість отримати всі необхідні дані безпосередньо з нього.
Таким чином, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки обов`язок щодо уточнення даних вважається виконаним, якщо такі дані вже наявні у державних реєстрах, до яких ТЦК та СП має доступ.
Суд звертає увагу на системне порушення строків. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох місяців.
Постанова набрала сили 17 травня 2025 року, проте була пред`явлена до виконання лише у березні 2026 року, що підтверджується записом у застосунку «ДІЯ» та датою постанови про відкриття виконавчого провадження – 09 березня 2026 року. Крім того, ТЦК направив супровідний лист до Дніпровського ВДВС м. Києва, хоча згідно зі ст. 24 Закону про ВП, виконання мало здійснюватися за місцем проживання боржника в Житомирській області.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З огляду на зазначене, суд доходить до висновку, що постанова №1237 від 07 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000.00 гривень підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно нього - закриттю .
Положеннями ч.1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні з позовною заявою сплатив судовий збір у сумі 665.60 гривень. Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 210-1, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 80, 90, 139, 195, 205, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову №1237 по справі про адміністративне правопорушення винесену 07.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою накладено на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 17000.00 гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665.00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення (скорочене рішення) суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Попільнянського
районного суду     Є. О. Зайченко