єдиний унікальний номер справи 546/131/26
номер провадження 2/546/347/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Романенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Решетилівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 546/131/26 за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
16.02.2026 через електронний кабінет Електронного суду до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» (04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23, код ЄДРПОУ - 21133352) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.05.2024 станом на 04.12.2025 у розмірі 26589,16 грн., в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 13355,43 грн., заборгованість з пені - 4144,13 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 9089,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтованій тим, що monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень.
28.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 28.05.2024 та, встановивши мобільний додаток monobank, отримав розрахункову карту № НОМЕР_2 .
Отже, 28.05.2024 між АТ «Універсал Банк» та Відповідачем укладений Договір, відповідно до умов якого Відповідачу наданий кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 500 000,00 грн., з можливістю його корегування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних).
АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
У Відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором становить понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 29.04.2025 Банк надіслав Відповідачу повідомлення «пуш» (Push) про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.
Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».
На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал банк» за Договором станом на 04.12.2025 становить 26589,16 грн. в тому числі:
1. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 13355,43 грн.;
2. загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн.;
3. заборгованість з пені - 4144,13 грн.;
4. заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 9089,60 грн..
На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал банк».
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 16.02.2026 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.
У порядку визначеному ч. 6 ст.187 ЦПК України судом 18.02.2026 направлено запит до органу реєстрації з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача та вирішення питання щодо належної підсудності даного спору суду, відповідь на який отримано 23.02.2026.
Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 25.02.2026 заяву Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором  відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання.
У судове 01.06.2026 сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві виклав клопотання у якому просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти заочного розгляду не заперечує (а.с7).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, шляхом направлення конвертів з повістками за встановленим місцем реєстрації особи, конверти з повістками на 25.03.2026 та 01.06.2026 повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.139,145). Окрім того, відповідач повідомлявся про дату та час судового засідання шляхом публікації повістки та ухвали про відкриття провадження на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с142).
Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. 
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, враховуючи письмову згоду представника позивача, на підставі ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.07.2026 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що між сторонами укладено договір б/н від 28.05.2024, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с.12).
У даній анкеті-заяві відповідач просив відкрити поточний рахунок НОМЕР_3 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. (пункт 2 анкети-заяви).
Відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем (пункт 4 анкети-заяви).
Згідно з п. 5 анкети-заяви відповідач погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набуває чинність (а.с.12).
Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідача та керуючись принципами змагальності та диспозитивності, суд вважає встановленим, що 28.05.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки, шляхом приєднання, в порядку ст. 634 ЦК України, до умов запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви (надалі - Заява), в якій міститься підпис зроблений від його імені про ознайомлення з цими Умовами та Правилами.
Згідно з паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank, що підписаний відповідачем шляхом накладення ЕП відкритого ключа: Тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; Сума / ліміт кредиту - від 0 до 500 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному застосунку) грн. включно; Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 25 років з правом автоматичного продовження; Мета отримання кредиту - на споживчі потреби; Процентна ставка, відсотків річних - Пільгова процентна ставка: 0,00001%; Базова процентна ставка: 3,1% в місяць (37,2% річних); Тип процентної ставки фіксована; Реальна річна процентна ставка - відсотків річних 44,26% якщо в пільговому періоді, то 0% (а.с.14-15).
До позову позивач надав Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 08.08.2024 (а.с.43-104), витяг з Тарифів за картками monobank від 20.05.2024 (а.с.30-42), витяг з Тарифів за картками monobank від 01.08.2024 (а.с.107-120), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.105-106), Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с.107).
Разом з цим, заява позичальника містить текст про ознайомлення та погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані суду Умови та правила надання банківських послуг погоджено споживачем.
Надані позивачем форми підтвердження електронний документів, відповідно до яких на документах містяться ЕП представника банку та ОСОБА_1 неможливо однозначно ідентифікувати до певних документів (а.с.20-26).
З наданої позивачем виписки по рахунку НОМЕР_4 ОСОБА_1 за період з 28.05.2024 по 04.12.2025 вбачається, що відповідачем систематично використовував кредитні кошти з частковим нерегулярним погашенням виниклої заборгованості, що свідчить про визнання позивачем наявності заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення конклюдентних дій (а.с.20-26).
Згідно виписки по картці № НОМЕР_5 , станом на 08.06.2026 заборгованість відповідача за період з 28.05.2024 по 04.12.2025 становить 30931,66 грн, сума витрат за період - 28389,16 грн, сума зарахувань за період - 1800,00 грн. Кредитний ліміт становить 10000,00 грн. (а.с.161-162). 
Згідно довідки про наявність рахунку відповідачу ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_2 ,  НОМЕР_4 , тип рахунку кредитна картка, активна до 01/28 (а.с.159).
Відповідно до довідки за кредитними лімітами клієнта ОСОБА_1 , за договором про надання банківських послуг monobank від 28.05.2024 за карткою № НОМЕР_2 кредитний ліміт був встановлений 28.05.2024 в сумі 10000,00 грн (а.с.160).
Також судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 28.05.2024, здійсненому за період з 28.05.2025 по 04.12.2025, станом на 14.12.2025, заборгованість становить 26589,16 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13355,43 грн; заборгованості за пенею - 4144,13 грн; заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 9089,60. Відповідачем здійснювалися погашення заборгованості: 31.05.2024 у розмірі 500 грн; 15.07.2024 у розмірі 100 грн; 16.07.2024 у розмірі 500 грн; 20.08.2024 у розмірі 200 грн; 26.08.2024 у розмірі 400 грн (а.с.28).
Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ " УНІВЕРСАЛ БАНК ").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 28.05.2024 відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину.
Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 28.05.2024 містить підпис ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем НОМЕР_9, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій (а.с. 12). 
Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank та запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank містять накладений ОСОБА_1 електронним підписом, який перевіряється за допомогою відкритого ключа НОМЕР_9 (а.с. 13-14, оборот 14 -15).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII).
За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 599 ЦК України, передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи позицію Верховного суду, яка закріплена у постанові ВС від 08.07.2020 у справі № 754/17518/15-ц, у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому ґрунтується цивільне право - обов`язковість договору, тобто з укладення договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки, а не лише суб`єктивні права, які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у справі № 355/385/17 від 23.01.2019.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
АТ «Універсал Банк» надало ОСОБА_1 кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем у повному обсязі.
Згідно виписки по картці № НОМЕР_5 , станом на 08.06.2026 заборгованість відповідача за період з 28.05.2024 по 04.12.2025 становить 30931,66 грн, сума витрат за період - 28389,16 грн, сума зарахувань за період - 1800,00 грн. Кредитний ліміт становить 10000,00 грн. (а.с.161-162). 
Також судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 28.05.2024, здійсненому за період з 28.05.2025 по 04.12.2025, станом на 14.12.2025, заборгованість становить 26589,16 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13355,43 грн; заборгованості за пенею - 4144,13 грн; заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 9089,60. Відповідачем здійснювалися погашення заборгованості: 31.05.2024 у розмірі 500 грн; 15.07.2024 у розмірі 100 грн; 16.07.2024 у розмірі 500 грн; 20.08.2024 у розмірі 200 грн; 26.08.2024 у розмірі 400 грн (а.с.28).
Отже, згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» нарахувало заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 28.05.2024 станом на 04.12.2025 у наступних складових:
- за тілом кредиту - 13355,43 грн; 
- за пенею - 4144,13 грн; 
- за порушення грошового зобов`язання - 9089,60 грн.
Разом з цим, щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 4144,13 грн та за порушення грошового зобов`язання у розмірі 9089,60 грн, суд зазначає наступне.
Положеннями ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних ЦК України положень установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення з ОСОБА_1 пені в сумі 4144,13 грн та за порушення грошового зобов`язання 9089,60 грн не підлягає до задоволенню, оскільки їх нарахування здійснювалося під час дії воєнного стану в Україні, без врахування норм чинного закону, тобто без належних і достатніх підстав.
Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за тілом кредиту - 13355,43 грн.
У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та заборгованості за порушення грошового зобов`язання слід відмовити за безпідставністю.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № CF_133813 від 26.01.2026 (а.с. 1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 126). 
Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у загальній сумі 26589,16 грн.
Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у розмірі 13355,43 грн.
Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 50% (13355,43 х 100: 26589,16 = 50%).
Оскільки, вимоги позивача задоволено на 50%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1331,20 грн (2662,40 х50% = 1331,20).
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526,610,611,625,634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 83, 142, 259, 263, 268, 273, 279, 280-282, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд,-
в и р і ш и в :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» суму заборгованості за договором про надання банківських послуг monobank від 28.05.2024, станом на 04.12.2025, що складається з суми прострочених платежів за тілом кредиту - 13355,43 грн (тринадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень 43 копійки).
У частині позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання - відмовити за безпідставністю.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок). 
Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Повний текст заочного рішення суду складено 02 липня 2026 року.

Учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, адреса місцезнаходження: вул. Оленівська, буд. 23, м. Київ, 04080, телефон: +38(044)391-56-91, ел.пошта: contact@universalbank.com.ua, зареєстрований кабінет в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС наявний;
представник позивача - Сапсай Андрій Павлович, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місцезнаходження: бульвар В. Івасюка, буд. 59, офіс 168, м. Київ, 04213, телефон: НОМЕР_7 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований кабінет в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС наявний;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_8 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований кабінет в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС відсутній.

Суддя О.О. Романенко