Справа № 127/3945/26
Провадження № 2-а/127/47/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Бойко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Кришина Альона Миколаївна до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Кришина А.М. звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1965674 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення тиші через те, що 31 січня 2026 року о 00:30 він слухав гучно музику в АДРЕСА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП. Розгляд справи було проведено інспектором відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Зінич А.М. 31.01.2026 о 01:06:45, за адресою с. Зарванці. Згаданою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 182 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Оскаржувана постанова отримана позивачем одразу після її складання за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Позивач не погоджується з вказаною постановою та вважає, що в його діях відсутня подія адміністративного правопорушення. 
Вказує, що 30 січня 2026 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_1 разом із своїми двоюрідними братами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та знайомим ОСОБА_4 прийшли у гості до їхньої спільної знайомої ОСОБА_5 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить ОСОБА_5 на праві приватної власності. Вони сиділи на кухні, вечеряли і спілкувалися, оскільки всі знайомі ще з дитинства, народилися і виросли в одному населеному пункті, разом ходили у дитячий садок та школу. О 21 годині 30 хвилин до них приїхала ще дівчина позивача ОСОБА_6 . Після чого о 22 годині ОСОБА_1 пішов у кімнату грати приставку «Sony PlayStation». Музики у квартирі він не вмикав, оскільки не є її власником, чи орендарем, також не чув, щоб у квартирі грала гучно музика, оскільки перебував у навушниках, так як грав гру і не хотів, щоб її звуки комусь заважали з присутніх. Після опівночі в кімнату зайшла власниця квартири ОСОБА_5 і попросила, щоб він вийшов, оскільки приїхала поліція. Вийшовши з кімнати у коридор, позивач побачив ОСОБА_4 та працівників поліції, які звинувачували останнього у тому, що він гучно слухає музику та просили надати паспорт для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Працівники поліції не встановивши дійсних обставин, а саме хто є власником квартири АДРЕСА_3 , чи квартира перебуває в оренді, чи є власник або орендар у квартирі, наявність інших осіб у квартирі, склали щодо ОСОБА_1 оскаржувану постанову, оскільки він пред`явив їм документ, що посвідчує його особу. При цьому працівники поліції не встановлювали місце зареєстрованого проживання позивача, чи саме він слухав гучно музику, чи вмикав її, тим паче, що у квартирі АДРЕСА_4 , як зазначено у постанові, він не перебував взагалі, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1965674 від 31.01.2026 складена безпідставно, жодного доказу вчинення позивачем вказаного в постанові правопорушення - немає.
На підставі викладеного, позивач просив: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1965674 від 31.01.2026, винесену лейтенантом поліції відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Зіничем Андрієм Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути 532,48 грн. судового збору на його користь.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області суду від 06.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Також, даною ухвалою суду запропоновано відповідачу надати суду відзив і усі докази в порядку і строки, встановлені судом.
13.02.2026 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що 31.01.2026 00:31 за адресою: АДРЕСА_5 , 8 поверх можливо 85 квартира по коридору в кінець направо сусіди гучно слухають музику, заважають відпочивати, просять допомоги працівників поліції. Прибувши за вказаною адресою, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_1 , який порушував тишу. В подальшому останнього було попереджено та роз`яснено правові наслідки про настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП, та в подальшому за скоєння даного правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. ГУНП у Вінницькій області не визнає даної позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою. ГУНП у Вінницькій області наголошує, що стягнення, передбачене статтею 182 КупАП , накладено інспектором відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Зінич А.М. у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серії ЕГА №1965674 від 31.01.2026. На підставі викладеного вище у задоволенні позову ОСОБА_7 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, просять відмовити в повному обсязі.
Позивач скористався своїм правом та надав суду відповідь на відзив, та вказав, що вважає відзив представника відповідача не обгрунтованим, незаконним та таким, що не відповідає справжнім обставинам справи, а тому просить адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене і положення ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
По справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з постанови серії ЕГА №1965674 від 31.01.2026 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення тиші через те, що 31 січня 2026 року о 00:30 він слухав гучно музику в АДРЕСА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП., та накладено штраф у розмірі 255 грн. (а.с.8).
Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1965674 від 31.01.2026 року складена інспектором відділення поліції №3 (м.Вінниця) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Зінич А.М., який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 182 КУпАП.
Вважаючи постанову серії ЕГА №1965674 від 31.01.2026 року протиправною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 просив її скасувати.
Визначаючись щодо заявлених вимог, суд керується наступним. 
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Також згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи із запобігання утворенню та зниження шуму до рівнів, визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами.
Частиною 1 ст. 182 КУпАП передбачено, що порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від п`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.
Дослідивши відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських, долучених до відзиву на позовну заяву, та оскаржувану постанову, судом встановлено, що працівниками поліції не було відібрано у сторін конфлікту письмові пояснення, не оглянуто квартиру, не встановлено достовірно джерело походження шуму та його рівень, а також щодо перевірки осбставин на предмет вчинення правопорушення іншими особами, якими ймовірно міг створюватись шум у квартирі, та не зафіксовано, що саме з даної квартири лунала музика, оскільки на записі з відео її не чути.
Крім того, в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1965674 від 31.01.2026 року не зазначено який саме рівень шуму був у квартирі в якій знаходився позивач ОСОБА_1 та дані спеціальних технічних засобів вимірювання рівня шуму.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.
Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.
Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.
У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які відповідно до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (постанова КАС ВС від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17).
Аналогічні правові позиції викладені у постановах КАС ВС від 13.03.2020 року справа №234/6323/17, від 31.10.2019 року справа №398/3566/16-а, від 30.05.2018 року справа №337/3389/16-а.
Натомість, як установлено судом, оскаржувана постанова серії ЕГА №1965674 від 31.01.2026 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1965674 від 31.01.2026 року щодо притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП підлягає скасуванню.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням положень ч.1 ст.139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_8 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 532,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 23, 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 7, 9, 182, 251, 245, 251, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-77, 139, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Кришина Альона Миколаївна до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1965674 від 31.01.2026, винесену лейтенантом поліції відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Зіничем Андрієм Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні 48 копійок судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .
Відповідач: Головного управління національної поліції у Вінницькій області, вул. Театральна, буд.10, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 40108672.

Суддя: