Справа № 273/1784/25
Провадження № 3/273/14/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року   м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 12.03.1998 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:
На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, надійшли матеріали (протокол серії ААД № 758312 від 29.09.2025 року) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що ввечері 29.09.2025 року лісничий ОСОБА_2 попросив його виписати ТТН на переміщення лісопродукції, для цього разом з ним поїхали з лісництва до проміжного складу (десь 6-7 км). Лісничий ОСОБА_2 був за кермом його автомоблія, а він сидів збоку та виписував документи. Приїхавши до місця призначення, ОСОБА_2 забрав документи та поніс їх до водія, а він забрав документи і вийшов з автомобіля. В цей час підійшов працівник поліції, запитав чий це автомобіль та чи є відповідні документи на нього. Він надав працівнику поліції документи на автомобіль. В подальшому, працівник поліції вказав, що він керував транспортним засобом без світла, на що він пояснив, що не керував транспортним засобом і в лісі не обов`язково мають бути увімкненні фари. Працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер, на що він відмовився та пояснив, що не керував даним транспортним засобом і не вживав алкогольні напої. Просив закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Муравський М.А. у судовому засіданні підтримав подане раніше клопотання про закриття адміністративного провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки на долучених відеозаписах не видно хто саме перебуває за кермом. Також, звертає увагу на відсутніст факту зупинки транспортного засобу та зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення №252579 від 29.09.2025 не може бути належним доказом у справі, оскільки вона не була долучена до протоколу про адміністративне правопорушення та не відображена у супровідному листі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що точну дату події не пам`ятає. В той день мали відправити лісопродукцію на проміжний склад, автомобіль був загружений, документи та супровідні мав виписати ОСОБА_1 , у якого на той момент була хвора нога, а його автомобіль був на ремонті, тому він сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 - ВАЗ 321011 д.н.з. НОМЕР_3 . Разом вони приїхали в ліс до машини загруженої лісопродукцією. Він пішов до автомобіля віддати документи. а коли повернувся, поліція вже виписала протокол на ОСОБА_1 , хоча за кермом їхав він, а не ОСОБА_1 .
Суд, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, показання свідка ОСОБА_2 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так судом встановлено, що 29.09.2025 року о 17 год. 30 хв. на автодорозі Середнє - Жари водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 321011 д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КПН «Баранівська лікарня» відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначене підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії: ААД № 758312 від 29.09.2025 року, де зазначено особу водія, час, обставини вчинення адміністративного правопорушення, про відеофіксацію події;
- розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії;
- направленням водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП Баранівська лікарня для проходження відповідного огляду;
- постанова про накладення адміністративного стягнення №252579 від 29.09.2025;
- відеозаписами.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зокрема, долучений до матеріалів справи відеозапис відображає повною мірою подію адміністративного правопорушення, оскільки на ньому зафіксовано обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підставі дослідженого відеозапису, судом встановлено наявність одночасно двох обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП: керування транспортним засобом і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.
Зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що достовірно встановлено з наявного у матеріалах справи відеозапису.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 про те, що саме він, а не ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, оскільки його показання суперечать наявним у матеріалах справи доказам. Так, свідок стверджує, що підійшов до автомобіля коли працівник поліції складав протокол, хоча на відеозаписі зафіксовано процес складання протоколу та вручення його ОСОБА_1 , і свідка ОСОБА_2 на місці події немає.
Крім того, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 жодного зауваження щодо того, що не він керував транспортним засобом, не висловлює, свою відмову жодним чином не мотивує. Також, від надання пояснень та, відповідно, фіксування їх у протоколі, ОСОБА_1 відмовився.
Факт керування ранспортним засобом підтверджується також наявною у матеріалах справи постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
При цьому, суд не приймає до уваги твердження захисника про неналежність вказаного доказу.
Так, належний доказ у справах про адміністративні правопорушення – це будь-які фактичні дані, які прямо підтверджують чи спростовують наявність правопорушення, вину особи та інші обставини справи. Вони обов`язково мають стосуватися предмета доказування.
Тобто, належний доказ має містити інформацію, яка доводить або спростовує конкретне порушення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення №252579 від 29.09.2025 надійшла до суду разом із протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП, а незазначення її у супровідному листі не є ознакою неналежності доказу.
Суд звертає увагу також на той факт, що предметом розгляду суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліції щодо законності підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів.
Інші наведені захисником доводи є формальними та не спростовують фактичних обставин вчиненого правопорушення та самої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.
Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. (Отримувач: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300, код отримувача: 37976485, номер рахунку: UA 368999980313060149000006001, код класифікації доходів: 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. (Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 708999980313181206000006713, код класифікації доходів бюджету 22030101).
У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.
Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя Бєлкіна Д.С.