П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/14739/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк Микола Федорович 
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В. 
13 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Курка О. П.  Боровицького О. А. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо проведення з 01.03.2023 року перерахунку розмірі пенсії ОСОБА_1 та виплати перерахованої пенсії з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року та з 01.03.2025 року з обмеженням розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області:
- з 01.02.2023 року здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі (25 505,46 грн.), без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум;
- з 01.03.2024 року здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі (27 005,46 грн.), без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум;
- з 01.03.2025 року здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі (28 505,46 грн.), без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з матеріалами справи позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року у справі №240/7696/24 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від від 28.06.2023 №9/3-1295.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 28.06.2023 №9/3-1295 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 без урахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області установити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн до пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 18.10.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України від 05.03.2025 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/7696/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведений перерахунок пенсії з 01.02.2023.
Також на виконання вказаного рішення суду проведений перерахунок пенсії та поновлено виплату щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 18.10.2023.
Вказаним рішенням суду не покладено жодних зобов`язань здійснити перерахунок пенсії в розмірі 76% грошового забезпечення.
Враховуючи норми законодавства та проведення перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення з 01.02.2023 індексацію пенсійної виплати проведено з 01.03.2024.
З 01.03.2023 пенсію перераховано з урахуванням індексації. Відповідно до наданого розрахунку пенсійних виплат загальний розмір пенсії позивача за результатами такого перерахунку з 01.03.2023 становив 23 505,46 грн., а виплаті підлягали - 20 930,00 грн.
З 01.03.2024 року позивачу проведено перерахунок (індексація) його пенсії. Відповідно до розрахунку пенсійних виплат загальний розмір пенсії позивача за результатами такого перерахунку становив 27 005,46 грн., а виплаті підлягали - 23 610,00 грн.
Також досліджений розрахунок засвідчує, що при проведенні такого перерахунку позивачу була врахована як доплата в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", так і індексація в розмірі 1500,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
Зазначені обставини засвідчують, що такий перерахунок (індексація) проведено з 01.03.2024 року та за результатами такого перерахунку розмір пенсії позивача становив 27 005,46 грн., а виплаті підлягали - 23 610,00 грн., тобто виплата здійснювалася з обмеженням розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно розрахунку пенсії на 01.04.2025 позивачу проведено перерахунок (індексація) пенсії. Відповідно до розрахунку пенсійних виплат загальний розмір пенсії позивача за результатами такого перерахунку становив 28 505,46 грн., а виплаті підлягали - 23 610,00 грн.
Одночасно досліджений розрахунок засвідчує що при проведенні такого перерахунку позивачу була врахована як доплата в розмір 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", так і індексація в розмірі 1500,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та індексація в розмірі 1500,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році".
Зазначені обставини засвідчують, що такий перерахунок (індексація) проведено з 01.03.2025 року та за результатами такого перерахунку розмір пенсії позивача становив 28 505,46 грн., а виплаті підлягали - 23 610,00 грн., тобто виплата здійснювалася з обмеженням розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Суд першої інстанції при ухваленні рішення в оскаржуваній частині виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.
Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються правовими нормами Закону України від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).
Положеннями статті 2 Закону №3668-VI, в редакції Закону №911-VIII, передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), окрім іншого, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічно Законом № 3668-VI були внесені зміни до ст.43 Закону №2262-XII, які передбачали, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність";
Більш того, вказану частину, яка в подальшому стала частиною сьомою, ст.43 Закону №2262-XII Законом №911-VIII доповнено другим реченням, а саме "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
Правові норми Закону N 3668-VI набрали чинності з 01.10.2011 року, а правові норми Закону №911-VIII набрали чинності з 01.01.2016 року.
При цьому вказані правові норми ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, що набули чинності відповідно до Закону №3668-VI та Закону №911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.
Відповідно до вимог ч.2 ст.55 Закону № 2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Отже, вказані позовні вимоги позивача в цій частині позову відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Таке порушене право підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача:
- з 01.02.2023 року здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум;
- з 01.03.2024 року здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум;
- з 01.03.2025 року здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
В апеляційній скарзі апелянт не погоджується із оскаржуваним рішенням саме в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.02.2023 здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі (25 505,46 грн.), без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
Головне управління не погоджується, так як станом на 01.02.2023 розмір пенсії позивача з урахуванням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі 240/7696/24 становить 23505,46 грн. (без урахування щомісячної доплати 2000 відповідно ПКМУ №713 від 14.07.2021, встановленої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі 240/7696/24. Позовні вимоги в частині зобов`язання здійснювати доплату згідно Постанови КМУ №713 задоволені з 18.10.2023, а не з 01.02.2023 як визначив суд у рішенні, що оскаржується, а саме у справі №240/14739/25).
Колегія суддів зазначає, що встановлений судом першої інстанції обов`язок відповідача здійснювати виплату пенсії у розмірі 25 505,46 грн, починаючи з 01.02.2023 року, є передчасним, оскільки зазначена сума включає щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови КМУ №713. 
Проте, як свідчать матеріали справи та судове рішення у справі №240/7696/24, право на отримання вказаної доплати виникло у позивача лише з 18.10.2023 року. 
Таким чином, визначення судом фіксованої суми виплати (25 505,46 грн) на період до жовтня 2023 року не відповідає фактичним обставинам справи та призводить до безпідставного нарахування коштів, право на які у вказаний період не було підтверджено належними доказами.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в частині неправомірності визначення суми виплати з 01.02.2023 року є обґрунтованими, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків обставинам справи. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність викладення резолютивної частини рішення в редакції, яка зобов`язує відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, виходячи з фактично нарахованих сум у відповідні періоди, без зазначення конкретних грошових показників, які суперечать термінам виникнення права на окремі види доплат.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. 
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у фіксованому розмірі 25 505,46 грн.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром, виходячи з фактично нарахованих сум, що підлягають виплаті у відповідні періоди згідно з чинним законодавством та судовим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року у справі №240/7696/24. 
В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Боровицький О. А.