Справа № 752/11071/26 
Провадження №: 1-кп/752/2033/26 
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в місті Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 12026105010000328 від 23.04.2026 відносно  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП уродженця с. Стасі, Диканського р-н., Полтавської обл., українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий, відносно якого 09.04.2026 до Подільського районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України, та  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Тростянець, Тростянецького р-н., Сумської обл„ українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 
-06.10.2025 Голосіївський РС міста Києва за ч. 1 ст. 309 ККУ до 3 років пробаційного нагляду, а також відносно якого 31.10.2025 спрямовано до Голосіївського районного суду міста Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025105010000956 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В ході досудового розслідування встановлено, що 23.04.2026 о 03 годині 15 хвилині, ОСОБА_5 , знаходячись біля нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в користуванні фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний протиправний та кримінально карний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно та цілеспрямовано, грубо порушуючи статтю 30 Конституції України, у відповідності до якої кожному гарантується недоторканність іншого володіння особи, якою встановлено недопустимість проникнення до іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду, без існування невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, без можливого іншого, встановленого законом, порядку проникнення до малої архітектурної споруди, шляхом віджиму вікна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в користуванні фізичної особи- підприємця ОСОБА_6 , тим самим вчинили незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у незаконному проникненні до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 23.04.2026 о 03 годині 15 хвилині, ОСОБА_3 , знаходячись біля нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в користуванні фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний протиправний та кримінально карний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно та цілеспрямовано, грубо порушуючи статтю 30 Конституції України, у відповідності до якої кожному гарантується недоторканність іншого володіння особи, якою встановлено недопустимість проникнення до іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду, без існування невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, без можливого іншого, встановленого законом, порядку проникнення до малої архітектурної споруди, шляхом віджиму вікна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває в користуванні фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , тим самим вчинили незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у незаконному проникненні до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювані беззаперечно визнають свою винуватість, не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодені з розглядом обвинувального акта за їх відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просять суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 та заяву підозрюваного ОСОБА_4 яка складена за участі захисника ОСОБА_8 , в яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначають, що свою винуватість у вчиненні кожним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, вони беззаперечно визнають; згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їм роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про їх обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодні на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без їх участі, просять призначити їм покарання у виді штрафу.
У вказаних заявах захисниками ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваними, їх згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за їх відсутності.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інтереси якого представляють захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорюють, вважають, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнають в повному обсязі, їх позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України; а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, а саме як: у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 , кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, а саме як: у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 , офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання у Полтавській обл., за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, відносно якого 09.04.2026 до Подільського районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст. 309 КК України. 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_4 , до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 , офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання у Сумській обл., за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий 06.10.2025 Голосіївський РС міста Києва за ч. 1 ст.309 КК України до 3 років пробаційного нагляду, а також відносно якого 31.10.2025 спрямовано до Голосіївського районного суду міста Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025105010000956 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у вигляді штрафу.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , попередження вчинення ними кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Крім того, згідно до вимог ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, до покарання ОСОБА_4 призначеного за даним вироком необхідно повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 06.10.2025 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді трьох років пробаційного нагляду та штрафу у розмірі 1700 гривень, які належить виконувати самостійно. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись, ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України.
Призначити  ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України.
Призначити  ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Відповідно до ст. 71, ст. 72 КК України, до покарання  ОСОБА_4 призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 06.10.2025 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді трьох років пробаційного нагляду та штрафу у розмірі 1700 гривень, які належить виконувати самостійно.
Речові докази: 
- рукавицю чорного кольору, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити у належного володільця;
- сліди папілярних узорів які поміщено до спец пакету № ICR0049972 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
-компакт-диск на якому міститься відеозапис з нагрудних боді-камер - залишити у матеріалах справи;
-компакт-диск на якому міститься відеозапис на якому зафіксовано факт проникнення до приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - залишити у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1