Справа № 127/7073/26 
Провадження № 33/801/388/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
24 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Як встановив суд першої інстанції, 24 лютого 2026 року о 20.43 год. в м. Вінниці, по вул. Академіка Янгеля, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Primastar, д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість. виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився на місці зупинки та в повному обсязі., при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях як водія події і складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що розглянувши справу без його участі, суд порушив порядок розгляду справи. Зазначає, що про дату судового розгляду він не був повідомлений, жодних повісток чи сповіщень йому не надходило. 
На думку апелянта ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені працівниками поліції, мають оціночний характер і можуть бути умовлені індивідуальними фізіологічними та психоемоційними особливостями. При цьому вказує, що на відеозаписі зафіксовано огляд працівники поліції обличчя водія ліхтариком, проте відсутня можливість встановити стан зіниць, їх розмір та реагування на світло , оскільки саме обличчя на відео не зафіксоване.
Звертає увагу й не те, що в подальшому він уточнив можливість проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про відсутність наміру ухилятись від проходження огляду, однак йому не було надано такої можливості. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і розгляду справи, двічі до суду не з`явився, що відповідно до статті 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові справи. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №600071 від 24.02.2026  ОСОБА_1 того ж дня - 24.02.2026 року о 20:43 год. в м. Вінниця, вул. Академіка Янгеля, 1, керував транспортним засобом Nissan Primastar, державний номерний знак НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці які не реагують на світло. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.
Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції. 
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.
Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема це: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і, при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. 
Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою - поліцейським інспектором взводу №2 роти№1 БУПП у Вінницькій області Годз В.О., із зазначенням усіх необхідних даних, відповідно до вимог статей 254, 256 КАП України,  та правопорушником ОСОБА_1 , який також зробив запис про те, що пояснення надасть у суді.
Незважаючи на заперечення  ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статтею 130 КпАП України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вина його у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення підтверджується, крім власне протоколом про адміністративне правопорушення, також: 
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ВОКПЛ ім. Акад. О.І. Ющенка ВОР»;
-рапортом взводу №2 роти №1 БУПП у Вінницькій області Годз В.О.;
-диском із відеозаписом подій.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України полягає в ухиленні осіб, які керують транспортними засобами від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України характеризується наявністю прямого умислу на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є невиконанням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ключовим є встановлення обставин відмови від проходження медичного огляду.
В основу рішення належить покласти відеозапис, переглянутий в апеляційному . 
Так, під час перегляду відеоматеріалів з`ясовано, що фіксація подій починається з того моменту, коли працівники повідомляють водію ОСОБА_1 причини зупинки.
В подальшому під час спілкування із водієм у працівників поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, назвавши при цьому ознаки такого сп`яніння – сповільненість, тремтіння рук, та звуження зіниць які не реагують на світло. При чому вказані ознаки виявлені шляхом візуального огляду за допомогою ліхтарика, після чого працівник поліції запропонував останньому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.
Суд звертає увагу, що протягом усього часу спілкування із водієм ОСОБА_1 , працівники поліції неодноразово (близько чотирьох разів) пропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, роз`яснюючи при цьому наслідки відмови. Однак ОСОБА_1 відповідав відмовою від проходження огляду. 
Повідомивши востаннє про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, працівники поліції склали адміністративний протокол, та зачитали його зміст ОСОБА_1 , після чого він запитав: «А якщо я передумав і хочу поїхати зараз на огляд?», на що йому відповіли, що протокол уже складено та підписано уповноваженою особою. 
А тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 заявив про можливість освідування на місці зупинки, апеляційний суд відхиляє, оскільки таке питання озвучено ним після складання адміністративного протоколу, хоча часу, щоб погодитись на проходження огляду, було достатньо.
Крім того, згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
При цьому проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Згідно пункту 12 Розділу ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Отже вищевказані нормативно-правові акти та КУпАП передбачають, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров`я, на підставі чого виноситься висновок про перебування чи не перебування особи в стані наркотичного сп`яніння. 
Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Дані відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції містять фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що визначення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння ґрунтується лише на їх суб`єктивному твердженні та мають оціночний характер є безпідставними, оскільки спростування виявлених ознак сп`яніння передбачено шляхом проходження огляду на стан сп`яніння, а не шляхом заперечення наявності таких ознак, встановлення яких віднесено до повноважень поліцейського.
Особиста суб`єктивна оцінка водієм свого стану не звільняє його ні від обов`язку виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену п. 2.5 ПДР України, ні від адміністративної відповідальності за невиконання такої вимоги.
Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.
Виявлення ознак, як слідує зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.
З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
В даному випадку працівники поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 дійшли до висновку, що він може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.
Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння, (у даному випадку наркотичного) є дискреційними повноваженнями поліцейських, та встановлюються шляхом візуального спостереження, аналізу поведінки водія.
Таким чином, спростування виявлених ознак сп`яніння передбачено шляхом проходження огляду на стан сп`яніння, а не шляхом заперечення наявності таких ознак, встановлення яких віднесено до повноважень поліцейського.
Доводи щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є такими, що свідчать про порушення її прав, оскільки в частині 2 статті 268 КУпАП, яка визначає обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у переліку відсутня стаття 130 КУпАП, що свідчить про можливість розгляду справи цієї категорії за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови її належного повідомлення про час і місце судового розгляду.
Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву про отримання ним судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення, що й було виконано Вінницьким міським судом.
Як зазначалось вище диспозицією статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2026 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя           І.М. Стадник