Справа № 127/15939/26
Провадження № 2/127/4568/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся Вінницький національний технічний університет з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є юридичною особою публічного права та володіє правом оперативного управління від імені держави Україна в особі Міністерства освіти та науки України будівлею (гуртожиток № 3), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1290438605101 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач з 01.09.2021 р. до 03.02.2023 р. навчався у ВНТУ на факультеті електроенергетики та електромеханіки на денній формі навчання у зв`язку з чим йому з 26.08.2021 р. було надано дозвіл проживати у студентському гуртожитку № 3 ВНТУ та була проведена реєстрація місця проживання у органах місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» за адресою АДРЕСА_1 . 
Підставою цього позову до суду є та обставина, що Відповідач після моменту відрахування, тобто припинення освітніх правовідносин Позивачем з 03.02.2023 р. і до моменту подання цієї позовної заяви до суду Відповідач не знявся з реєстрації місця проживання у гуртожитку № НОМЕР_1 ВНТУ, не зважаючи на те, що після 03.02.2023 р. у ньому фактично не проживає та не зберігає особистих речей, фактичне його місце проживання
При цьому, реєстрація місця проживання Відповідача у спірному житловому приміщення створює Позивачеві перешкоди у реалізації права користування та розпоряджання майном (житлом). 
Вищезазначене й стало підставою для звернення позивача до суду.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 
01.06.2026 року від ОСОБА_1 , на адресу суду надійшла заява на позов, зі змісту якого вбачається визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. 
Судом встановлено, що заява відповідача про визнання ними позовних вимог надійшли до суду до початку розгляду справи по суті.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно витягу з Державного реєстру речових правна не рухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.10.2017 рку Вінницький національний технічний університет володіє правом оперативного управління від імені держави Україна в особі Міністерства освіти та науки будівлею - гуртожиток АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).
Відповідно до Свідоцтва на право власності на будівлю гуртожиток № НОМЕР_1 від 12.07.2005 року № 1458, що об`єкт в цілому який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить оперативному управлінні Вінницького національного технічного університету, на праві загальнодержавної власності (а.с.9).
Відповідно до Рішення ВМР від 30.09.2022 року № 1231 про перейменування вулиць, проїздів, тупиків, площ у м. Вінниці, у зв`язку із чим вулицю Воїнів-Інтернаціоналістів було перейменовано на вулицю Політехнічну (а.с.12-15).
З витягу з наказу Вінницького національного технічного університету Міністерства освіти і науки України № 211-с від 09.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.2021 року зараховано до складу студентів першого курсу денної держбюджетної форми (а.с.18).
З витягу з наказу Вінницького національного технічного університету Міністерства освіти і науки України № 30-с від 03.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відраховано з 03.02.2023 року у зв`язку із невиконанням вимог навчального закладу (а.с. 19).
Відповідач після моменту відрахування та припинення освітніх правовідносин з Позивачем з 03.02.2023 року і до моменту подання цієї позовної заяви до суду не знявся з реєстрації місця проживання у гуртожитку № НОМЕР_1 ВНТУ, не зважаючи на те, що після 03.02.2023 р. у ньому фактично не проживає та не зберігає особистих речей, фактичне його місце проживання Позивачеві невідомо, проте задеклароване/ зареєстроване його місце проживання продовжує залишатися студентський гуртожиток № 5 Вінницького національного технічного університету за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи № 17736 від 19.05.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.09.2021 року і по теперішній час (а.с.30).
Вищевказане узгоджується із змістом заяви про визнання позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.
Згідно із ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.
Право відповідача на користування чужим майном (спірною житловою кімнатою у гуртожитку) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ст. 406 ЦК України.
Судом відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.
Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання Відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - тим самим задовольнивши визнаний відповідачем позов.
Відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» і п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, дане судове рішення після набрання ним законної сили є підставою для зняття відповідачів із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2622,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 706.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому судом прийнято до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Отже, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а також положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає суму 1311,20 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а решта 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає суму 1311,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, стягнути з Відповідача витрати пов`язані з розглядом справи в загальній сумі 310,40 грн, яка складається із суми: 144,00 грн - поштові відправлення процесуальних документів + 166,40 грн - витрати на друк примірника позовної заяви для відповідача з додатками.
Керуючись ст.ст. 130, 132 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 321, 383, 391, 406 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 142, 206, 259, 263-266 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 такими, що втратив право на проживання в житловому приміщенні гуртожитку № 5 Вінницького національного технічного університету вул. за адресою АДРЕСА_3 .
Повернути Вінницькому національному технічному університету з державного бюджету судовий збір у сумі 1311,20 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією від 10.04.2026 р. № 706 та загальну суму у розмірі 2622,40 грн, згідно якої «отримувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код отримувача: 37979858; призначення платежу: 101 2201160 2282 судовий збір за позовом ВНТУ до ОСОБА_2 . Він.міський суд Він.обл.: служб. Записка № 4 від 03.04.26 р. Перерах.повн.» 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у сумі 1311,20 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 310,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 02.06.2026 року.
Позивач: Вінницький національний технічний університет, ЄДРПОУ 02070693; вул. Хмельницьке шосе, 95, м. Вінниця, Вінницька область;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя: